276 Karl Pettersen. 
dannelse. Denne omkredses paa de tre sider af mellem 7 å 800° 
(220 å 250 m) høje og stejle fjeldvægge. Bunden er ganske 
flad, dækket med smaa løse heller eller med mosdækket grus. 
Breden ved botnens udmunding fandtes omkring 500 m. Læng- 
den indover naar antagelig op mod 7 å 800 meter. En svagt 
udpræget voldbrem (c fig. 4) omkrandsede botnen ved dens ud- 
munding. Igjennem et langsomt skraanende afheld gaar botnen 
over i det egentlige Dittiskar. Fra de om botnen opstigende 
fjeldsider førte ret anseelige masser af sne og is ned mod 
bottenfladen. 
De fjeldpartier, i hvilke Ditti-botten er indskaaret, er bygget 
af svagt heldende skiferstrata i tildels svævende lagstilling. 
Heraf maa det nærmest fremgaa — og der er heller intet at aflæse, 
der kunde synes at pege i en anden retning —, at botnen her 
i det væsentlige maa være dannet ved udgravende kræfter. Men 
i saa tilfælde maa det vere is, der her har dannet det egentlige 
agens. 
Over det sydlige afhæng af det høje Rostafjeld, der stiger 
op fra nedre Rosta-vand til noget over 5000' (1569 m) o. h, 
findes foruden en botten paa den nordlige ogsaa en ret karakte- 
ristisk udpræget bottendannelse paa den sydlige side i styrtnin- 
gerne af en fjeldindsænkning mod Rosta-vand. Bunden i denne 
botten ligger i en højde over havfladen af mellem 3 å 4000’, 
og fjeldvæggene stige stejlt op fra de tre sider. Anseelige mas- 
ser af sne og is skyder paa et par steder ned mot botnen. 
I strøget fra Rosta-fjeldets afslutning nordover til Lyngen 
antager kjøldraget en ejendommelig skarpt udpræget karakter. 
Navnlig er saaledes fjeldmasserne om Tabmok-vandet ejendomme- 
lig byggede. Ved sine mægtige stejlt opstigende fjeldformer, 
med de dybe og trange indskjæringer og de overordentlig hyp- 
pige højfjeldsskar, der sondrer det forøvrigt stærkt masseagtige 
fjeldlegeme i ét stort antal af mer eller mindre udskilte fjeld- 
partier, danner det en stærk modsætning til de øvrige fjeld- 
masser om Maalselvens egentlige indland. Her ere de orografiske 
