Om fjord- og daldannelsen inden det nordlige Norge. 289 
den forudsatte retning arbejdende kræfter og heri maa ogsaa 
for tiden spergsmaalets egentlige kjerne være at søge. I henhold 
til de iagttagelser, de forskjellige forskere have haft anledning 
til at gjøre, 1 forbindelse med theoretiske hensyn, som med mer 
eller mindre styrke ville kunne gjøre sig gjeldende for den en- 
kelte, vil man i saadanne spørgsmaal, saalænge der mangler de 
nødvendige forudsætninger til herom at drage mere afgjerende 
slutninger, lettelig kunne føres ud fra det rette standpunkt og 
derunder ledes til at tillægge de omhandlede kræfter enten en 
for stærk eller for ringe virkeevne. Og saa kan vel ogsaa til- 
fældet have været i denne sag. Men navnlig skal det vel kunne 
fremholdes, at man i en sag som den omhandlede, hvor der i 
virkeligheden er at paavise en manfoldighed af storartede vid- 
nesbyrd om de glaciale kræfters virkeevne, nok kan være særlig 
udsat for fristelsen til at overvurdere denne. Forudsstningen 
om. at glacialtidens glidende og skurende isstrømme have været 
den egentlige eller væsentlige faktor for dal-, fjord- og dermed 
ogsaa sunddannelsen holdes saaledes ofte — som det kan synes 
— vel stærkt frem, ligesom der samtidig enten ganske lades ud 
af betragtning eller dog blot antydningsvis henpeges paa, at der 
herunder ogsaa kan være at tillægge andre kræfter en mer eller 
mindre væsentlig betydning. 
Under forudsætning af, at den uendelighed af fjeldindskjæ- 
ringer, der over disse strøg spalte fjeldmassen, idet de optræde 
snart som fjeldskar snart som kortere eller længere dalfører 
eller ogsaa som fjorde eller sundløb, skulde være i det væsent- 
lige at tilskrive glacialtidens eroderende kræfter, saa maatte 
man gaa ud fra, at den skandinaviske halvøs vestrand med den 
dertil knyttede øgruppe og den udenfor samme liggende skjær- 
gaard umiddelbart forinden glacialtidens indtræden skulde have 
dannet et sammenhængende og 1 orografisk henseende temmelig 
ensartet hele. Det nuværende kjeldrag maatte 1 saa tilfælde 
have skudt sig frem ligetil den yderste skjærgaard. 
Mod en saadan forudsætning er der imidlertid som det 
