308 . Karl Pettersen. 
hold til hvad der tidligere er fremholdt yderligere maa styrkes 
ved at se hen til de nys skildrede orografiske forholde, der nær- 
mere ville findes belyste ı rits fig. 7. 
De særlige geologiske forholde, der træde fræde frem over 
Lyngshalvøen, synes ogsaa med temmelig bestemthed at skulle 
pege i lignende retning. 
Et mægtigt gabbrofelt bryder frem efter halvøens længde- 
retning fra syd mod nord og strækker sig som et alene ved den 
trange Lyngskjos og Lyngsejde adskilt men forøvrigt sammen- 
hængende bælte ligefra dens sydlige afslutning ved Balsfjordens 
Nordfjord til det længst mod nord fremskydende forbjerg Lyngs- 
tuen. Gabbrofeltet stryger saaledes i et bælte mellem begge de 
omhandlede fjordløb fra disses inderste bund ud til den yterste 
afslutning af samme, og i en med disse fuldkommen parallel 
retning. Ved sit regelmæssige løb og ved sine ret skarpt frem- 
trædende grændselinjer danner feltet det nordlige Norges mest 
karakteristisk prægede kjededrag. Det skyder ogsaa op til en 
adskillig større højde end de omgivende fjeldmasser og er ud- 
fyldt med en række af toppe, der indeslutter det nordlige Nor- 
ges høieste punkter. Den over disse strøg i saa stor maalestok 
frembrydende gabbro skyder oftere frem i saadanne rent udpræ- 
gede kjededrag. Til nærmere belysning af disse forholde skal 
her kunne nævnes Sørøens gabbrodrag, der bryder frem over 
Sørøen i Vest-Finmarken langs Sørøsundet 1 strøget fra handels- 
stedet Hasvig op til henimod Sandfjordejde — gjennem en længde- 
strækning af omkring 4 mil og med en jevn midlere brede af 
noget over 1/2 mil. Langs Sørøsundets stiger draget op i stejle 
styrtninger lige fra sundløbet, mens det mod den ytre (vestlige 
eller nordvestlige) side falder ned mod omkring 1000' lavere af 
skiferstrata byggede højfjeldsmarker, der gjennemsat af aasdrag 
fører ned mod fjordløbene, som skyde ind fra øens ytre mod 
havet liggende side. Som forholdene her træde frem er 
det aabenbart, at dragets afhæng mod den lavere liggende høj- 
fjeldsmark ikke kan være dannet ved senere udgravende kræfter, 
