310 Karl Pettersen. 
Malangen er saaledes ikke andet end en rest af et oprinde- 
ligt sundløb. Udover gaar fjorden over i det brede sund mel- 
lem Senjen-ø og Kvalø. Dette ligger forøvrigt saaledes 1 for- 
længelsen af den indre egentlige fjord, at det 1 daglig tale gaar 
ind under fællesnavnet Malangen. 
Salangen danner et fjordløb paa omkring et par miles længde, 
og kan sondres i to underafdelinger, der skjær hinanden nogen- 
lunde under en ret vinkel. Høje fjeldmasser skyde op langs 
det ytre løb, og forsaavidt udgravende kræfter skulde have dan- 
net fjordløbet, maatte først disse høje fjeldpartier være blevne 
gjennembrudte, forinden de fra indlandet udglidende ismasser 
kunde have begyndt sit egentlige udgravningsarbejde. For- 
holdet her er ı den henseende ganske ensartet med det før 
omhandlede ved Kvænangens udmunding. Heri ligesom i fjor- 
dens bugtede løb ligger der antagelig en hindring for at kunne 
optage en forudsætning om, at Salangen skulde være dannet 
ved glaciation. 
Salangen har forøvrigt ogsaa i begyndelsen af den post- 
glaciale tid dannet en del af et sammenhængende sundløb. Over 
det lave fornævnte Lavangsejde har Salangen paa den tid umid- 
delbart været knyttet til 
Lavangen, en trang fjord, der skjær sig gjennem et par 
miles længde ind i vest-østlig retning med sydøstlig afbøjning. 
I begyndelsen af den postglaciale tid har Lavangen dannet et 
med Salangen sammenhængende sundløb. 
Gratangen danner er bugtet temmelig trang fjord af mellem 
2 å 3 miles længde, indskaaret i nogenlunde sammenhængende 
fjeldpartier. Det bugtede løb, — dannet af to parallele i øst- 
vestlig retning gaaende strøg, forbundne ved et mellemliggende 
nord-sydligt løb — synes her snarest at skulle tale mod en for- 
udsætning om en dannelse ad glacial vej. 
Ofoten skjær sig paa det nærmeste ind i vest-østlig retning 
gjennem en længde af omkring 7 norske mil. Dens indre og 
ytre del har en brede af mellem */2 å %/1 mil, medens midt- 
