316 Karl Pettersen. 
glide herigjennem. Forholdet er her i saa henseende ensartet 
med det, der træder frem langs Kvænangens ytre parti. Lige- 
som der blev gjort gjeldende, at gjennembrydningen af en saa- 
dan foranliggende murvold neppe kunde være at tilskrive den 
glaciale erosion, saa vil forholdet i saa henseende ogsaa her 
stille sig ligedan. Tidligere spaltedannende kræfter maa derfor 
antagelig have gjennembrudt glimmerskiferens lagrækker her 
efter en paa lagstillingen lodret retning. I saa tilfælde vil for- 
holdene her kunne give antydninger med hensyn til spørgsmaa- 
let om Hellemofjordens dannelse. 
Sørfolden skyder sig i et bugtet løb gjennem 3 miles længde 
ind under foden af kjøldraget og har herfra over det henimod 
2 mil lange Fuskejde (Saltejde) gjennem kvartærtidens tidligere 
afsnit staaet i sammenhængende forbindelse med Skjærstadfjor- 
den. Fra den nordlige side udsender den en forgrening, Ler- 
fjord, der gjennem et bugtet løb fører ind til det ovenfor om- 
handlede Horndalsejde. : 
Sørfolden danner saaledes en afstængt del af et tidligere 
sundnet, der paa den ene side førte over til Skjærstadfjord, paa 
den anden til Mørkesvikfjord. Ogsaa ved dette fjordløb ligger 
de højeste fjeldmasser ud imod sammes udmunding. 
Disse forholde tale ikke til gunst for en forudsætning om 
fjordløbets dannelse ved glacial erosion. 
Henimod sin indre afslutning afsætter Sørfolden en side- 
forgrening Tørfjord. Denne skyder ind gjennem selve kjøldraget 
og gaar efter et kort løb over til en dybt indskaaret bugtet 
dalfure, hvis bund dog for største del er optaget af nedre og 
øvre Ankil-vand. Det første ligger blot faa fod over havfladen, 
adskilt fra samme ved et fossefald, og er opad gjennem et kort 
strømløb knyttet til øvre Ankil-vand. 
Ankil-vandenes dalføre er indskaaret i gneis-granit, og de 
glatskurede stejle fjeldvægge langs vandene vidner om at stærke 
glaciale actioner her have øvet sit værk. 
Fra Tørfjord skyder Nordfjord sig i lige nordlig retning 
