Om fjord- og daldannelsen inden det nordlige Norge. 323 
foranliggende fjeldmur, for at naa ned til havfladen. De ind- 
vendinger, der i saa henseende er gjort mod forudsætningen om 
en glacial dannelse for de nævnte dalfører, kan saaledes ikke 
komme til anvendelse ligeoverfor Storfjorddal. Den har imid- 
lertid en med disse parallelt retningsleb, og der kan saaledes 
vel være nogen rimelighed for, at den dog 1 saa henseende kan 
blive at stille i klasse med disse, — idetmindste saalænge til der 
foreligger nærmere vidnesbyrd, der maatte pege i en anden retning. 
Fra de nysnævnte højfjeldsmarker ved Kolta-javre bryder 
et elvefar med afløb fra Kolta ved rigsgrændsen sig gjennem 
kjøldragets høje murvold ned til Storfjorddalen. (Fig. 7). Denne 
elv optager endvidere tilløb fra selve kjøldragets østlige afhæng, 
saaledes fra fjeldvandet Gouda-javre. Dette ejendommelige for- 
hold lader sig neppe fyldestgjørende forklare ved en forudsæt- 
ning om en dal- eller spaltedannelse væsentlig ved glacial ero- 
sion. Skulde denne herunder have været den væsentlig virkende 
faktor, maatte afløbene fra kjøldragets vestlige afheng og de 1 
å 2000' (8 å 600 m) lavere liggende højfjeldsmarker bagenfor 
samme dog upaatvivlelig have fundet sit naturlige afløb ned til 
den bottniske bugt og derimod ikke tvers gjennem murvolden 
til fjordene mod Vesterhavet. (Se fig. 7). 
Maalselven skyder sig fra bunden af Malangen først i lige 
retning fra nord mod syd gjennem 2 miles længde, bøjer herpaa 
af i lige østlig retning gjennem 4 miles længde, idet dalen her 
paa sine steder udvider sig til en ganske anseelig brede, og 
gaar nu over til nedre Rostavands dybe indsænkning. Dette 
vand ligger i en højde over havfladen af omkring 260' (82 m) 
under foden af det noget over 5000' (1570 m) høje Rostafjeld. 
Indtil nedre enden af Rosta-vand har dalen ud 1 den postglaciale 
tid dannet en del af et paa det nærmeste sammenhængende 
sundløb, der dels har ført over til Salangen gjennem Bardo og 
noget tidligere antagelig ogsaa over til Balsfjorden navnlig gjen- 
nem Tabmokdal. Fra øvre enden af Nedre-Rostavand fører 
dalen videre østover —, idet den dog her afbøjes i mere syd- 
