Om fjord- og daldannelsen inden det nordlige Norge. 329 
bugtede løb synes ogsaa snarere at pege hen paa, at der her maa 
have foreligget en tidligere indskjæring 1, fjeldmassen, udefter 
hvilken de mægtige ismasser kunde glide, end paa, at indskjæ- 
ringen helt skulde være et værk af disse. 
Fra bunden af Skjærstad-fjorden skjær Vattenbygden sig 
ind i østlig retning. [gjennem omkring 1"/2 mils længde dæk- 
kes bunden af de to ferskvande Nedre- og Øvre-Vand, af hvilke 
det nederste gjennem en kort ved højtvande for baade passabel 
strøm staar i forbindelse med Skjærstadfjorden, og opad ligeledes 
gjennem en kort strøm i forbindelse med Øvre-vand. Dette 
sidste ligger saaledes ikke mer end 15‘ (4,7 m) over havfladen. 
Den indre ende af Øvre-vandet ligger henimod */2 mil fra fjord- 
bunden. 
Fra nordsiden af Øvre-vand skyder Norddalen sig i nordlig 
retning gjennem et stærkt bugtet løb op under foden af Blaa- 
manden med sine anseelige bræer. Omkring !/a mil ovenfor 
Norddalens udmunding træffes i sandmælerne indtil en højde af 
120’ o. h. hyppige rester af ved vore kyster endnu levende 
molluskarter, hvorimellem _ Aporrhais pes pelicani (Strombus) 
Linné, — hidtil alene paa dette sted fundet fossil inden de her 
omhandlede stiøøg. 
Fra øvre ende af Øvre-vand fører et stærkt bugtet dalføre 
over til det omtrent 1"/2 mil lange Langvand, der ligger i en 
højde af 362' (114 m) o. h. Ved øvre ende af Lang-vand af- 
sluttes Vattenbygden som et lukket dalføre ved stejle fjeldvægge, 
der fører over til Sulitelmas højfjeldsgruppe. 
Vattenbygden har saaledes ved begyndelsen af den postgla- 
ciale tid dannet et sammenhængende i kjeldraget indskaaret 
fjordløb, idet havet har naaet indover til henimod Langvandet 
og muligens ogsaa strømmet indover dette. Samtidig har det 
ogsaa afsat en sidefjord ind over Norddalen. Bunden af dalløbet 
mellem Lang-Vand og Øvre-Vand er over et længere strøg næ- 
sten helt over efter dalens brede lukket af en transversal aasryg. 
