412 Amund Helland. 
en stor Hastighed hos Istidens Bræer vel tør forudsættes, saa 
kan det ikke forundre, at deslige Kræfter i Tidernes Løb har 
været istand til at give hele Landstrækninger en ny Konfiiguration. 
Hvor Indsøerne paa Sydsiden af Alperne ophører, der 
forsvinder ogsaa Fjeldene paa deres Sider, og Landskaber af 
en ny Karakter begynder. Det er de Egne, der bestaar af de 
løse Masser, som Bræerne har ført med sig. Professor Desor 
har foreslaaet et særeget Navn for Landskaber af denne Art, 
idet han han benævner dem Le paysage morainique, hvad der 
kunde oversættes med Morænelandskaberne.* Foran Moræne- 
landskaberne igjen ligger den lombardiske Slette. Der er saa- 
ledes paa Sydsiden af Alperne fire Zoner at adskille efter 
Landets Konfiguration: øverst Alpedalenes Zone, der tager sit 
Udgangspnnkt i Landets høieste Dele; sydligere ligger Ind- 
søernes Zone, der danner den naturlige Fortsættelse af Alpe- 
dalenes Landskaber. Foran Søerne kommer Morænelandskabernes 
Zone, der pludselig afsluttes, idet den lombardiske Slette be- 
gynder. Desor beskriver Morænelandskaberne paa følgende 
Maade: «Hvis man underseger Beskaffenheden af Jordbunden 
i denne Egn, saa vil man iagttage, at hele Landskabet med 
Undtagelse af nogle støre Høie, der bestaar af fast Fjeld, er 
dannet af løse Masser, af Sand og Aur, der vexler med Ler, 
og som hist og her indeholder erratiske Blokke af Granit. Det 
er øiensynligt Levninger af ældre Formationer opslidt og til- 
dannet ved Friktionen. Man maa ikke altid tillegge denne 
Beskaffenhed af Jordbunden altfor stor Betydning, thi den 
lombardiske Slette er ogsaa dannet af løse Masser, og desuagtet 
er dens Fysiognomi et ganske andet. Det vigtigste Kriterum 
paa Morænelandskabet ligger saaledes mere i dets Konfiguration 
end i Jordbundens Beskaffenhed. Materialierne i Sletten saa- 
vel som i Morænezonen er et Resultat af de kjæmpemæssige 
Bræer, som fordum strakte sig lige ud paa den lombardiske 
1) Le paysage morainique son origine glaciaire par E. Desor 1875. 
