Om Indsoerne i Italien og Fjordene i Norge. 415 
langt fra Sesto Calende, Anledning til at studere dens Sammen- 
sætning; den bestaar af Rullestene tildels Eg store, hvilke 
afvexle med Sand. 
Lago Maggiore, L. d’Orta, L. di Commabbio, L. di Monate, 
L. di Varese og L. di Lugano viser eiendommelige hydrografiske 
Forhold, der staar i Forbindelse med Morænelandskabernes og 
Søernes Dannelse. Idet nemlig de glaciale Masser ophobes foran 
Indsøerne, har de rindende Vande lettere Udløb ad andre Veie 
end igjennem Morænerne. L. d’Orta har som omtalt sit Afløb 
mod Nord til Lago Maggiore. L. di Comabbio har Afløb til 
L. di Varese, og fra denne gaar Elven igjen ud i Lago Mag- 
giore. L. di Monate videre har ligesom den store Lugano Sø 
særskilte Elve, der løber ud ı L. Maggiore. De samlede Vand- 
masser fra alle disse 6 Indsøer føres da ud gjennem Ticino fra 
Lago Maggiore. Det er her de samme Forhold, som vi gjenfin- 
der ved den Række Søer, der ligger bag Morænerne fra Moss 
til Fredrikshald. Paa hele denne Strækning er det kun Gom- 
men, der gjennembryder Morænen med sine to Arme, idet alle 
Smaaelvene fra de mange Indsøer maa søge Udløb til Glom- 
men ovenfor Morænerne. 
Den store Addabræs Distrikt indbefatter foruden Como- 
seen med dens to Arme tillige en Del af Luganosoen samt de 
smaa Indsøer L. di Alserio, L. di Pusiano og L. di Annone. 
Bræen har faaet Tilførsel gjennem Val Tellina, Val Brigantia 
og Val S. Giacomo. Ved Menaggio har Bræen delt sig og 
har sendt en Arm over til Luganosøen, saa at denne Sø hører 
saavel til Addas som til Tieinos Distrikt. Ved Bellagio, hvor 
den, som Vandreblokkene viser, havde en Mægtighed af mindst 
700 Meter vver Søens Niveau, har den delt sig i to Arme, 
Armen ved Como og Armen ved Lecco; maaske gik en tredie — 
Arm ret imod Syd over Canzo til L. di Pusiano. Moræne- 
landskabet i Brianza mellem Como og Lecco er ovenfor skildret 
af Desor. Foran Comoarmens søndre Ende strækker der sig 
3 amfitheatralske Moræner; den sydligste af disse, der gaar 
28* 
