416 Amund Helland. 
over Appiano har en Diameter af 8 Kilometer, og naar op 
til en Heide af 160 Meter over Comosøen. Indenfor denne 
ligger der en anden Moræne, der gaar over Cassino Rizzardi, 
og som er blevet bekjendt ved de i samme forekommende 
marine Fossiler, der senere skal omtales. Indenfor denne igjen 
ligger den mindste og inderste Moræne, der gaar over Bernate, 
og hvis Diameter kan anslaaes til 2 til 3 Kilometer. Fra 
Cast. Baradello eller fra Monte Goy nær Camerlata ved Como 
er der Anledning til paa engang at se alle disse tre Moræne- 
rækker. Hvor disse ophører mod Syd udbreder sig den store 
lombardiske Slette. 
Luganosøen hører som omtalt baade til Ticinobræens og 
til Addabræens System, idet disse Bræer har sendt Sidearme 
over til denne Indsø. Indsøens usædvanlige Form finder rime- 
ligvis heri sin Forklaring, idet denne Sø ikke som de andre 
er eroderet af en enkelt Bræ, men af de overflødige Ismasser, 
som udsendtes fra de større Isbræer, saaledes altsaa, at Lugano- 
seen ikke bliver at opfatte som et enkelt Klippebassin, men som 
en Forening af to eller kanke flere. Morænemasserne fra Lu- 
ganosøen gjenfindes sydligt for Mendrisio. Saaledes kan man 
nær Balerna Station ved Jermbanesnittet ved Saltra finde ud- 
mærkede stribede Blokke i en Moræne, der hviler paa Kalksten. 
Lago d’Iseo har været fyldt af den Bre, der gjennem- 
strømmede Val Camonico, og som har efterledt den vakre halvt 
cirkelformede Moræne, der ved Søens Sydende strækker sig fra 
Adro over Erbusco til Provaglio. Ved Søens øvre Ende ud- 
sendte efter de Mortillet Breen en Arm mod Sydvest, der 
fortsatte indtil forbi L. di Spirone. Uagtet Omgivelserne af 
Lago d Iseo bestaar af Lag, der tilhører Trias, Jura og Kridt, 
saa har dog det hele Sceneri den strøste Lighed med Indsøerne 
i Norge, hvor ganske andre Formatiouer danner Fjeldene langs 
Indsøerne. Morænen foran Indsøen naar op til en Heide af 
96 Meter over samme. Sydvestligt for Morænen igjen ligger 
Monte Orfano, saaledes at Morænen paa en Strækning er skilt 
