418 Amund Helland. _ 
Dalfører? Et saadant Spørgsmaal opfordrer til at give et paa 
Tagttagelser grundet Svar, men videre kan vel neppe denne 
Mangel paa en stor Indsø benyttes. Naar der da videre sluttes: 
Da den store Bre ved Jvrea ikke har dannet en stor Indsø 1 
Aostadalen, saa kan heller ikke de andre Bræer have dannet 
Indsøer, saa vil det uberettigede i en saadan Slutning let op- 
lyses ved et Exempel: I Albanerbjergene ligger som bekjendt 
de to Indsøer Albanosøen og Nemisoen; de ligger i et vulkansk 
Landskab og er dannet derved, at gamle Kratere har fyldt sig 
med Vand. Men i Albanerbjergene gives der foruden disse to 
Kratere, der nu danner Søer, ogsaa andre gamle Kratere, men 
hvori nu ingen Sø findes. Man har da Grund til at spørge, 
hvorfor ikke ogsaa disse gamle Kratere ere blevne Indsøer, 
men man har neppe, fordi Indsøen mangler i visse Kratere, 
Grund til at slutte, at Nemisøen og Albanosøen ikke er dannet 
vod de vulkanske Kreefter, der byggede Kraterne. 
Val d’Aosta gjennemstrømmes af Dora Baltea; hvor Dalen 
udmunder imod Sletten ligger en stor halvkredsformet Moræne, 
hvilken er den høieste af alle de Moræner, jeg har havt An- 
ledning til at iagttage. Den omslutter Dalen amfitheatralsk 
og har en Diameter paa 20 Kilometer. Dora Baltea gjen- 
nembryder Morænen ved Masse. Den nordøstre Side af Mo- 
rænen, der benævnes Serra, ser ud som et stort Fjeld, og har 
en Høide af 850 Meter over Havet, og da Dalbunden neden- 
under har en Heide af omkring 250 Meter over Havet, 
saa er Morænens Høide her omkring 600 Meter. Ellers har 
har den sædvanligvis en Høide mellem 120 og 250 Meter over 
Dalbunden. Egentlig findes ved Jvrea to concentriske Moræner, 
den yderste og største foran de to smaa Indsøer L. di Can- 
dia og L. di Azeglio; indenfor denne ligger Morænen ved 
Strambino. 
Den indre Bygning af Morænen kan studeres paa et 
Par Steder, hvor Elve eller Bække har aabnet Snit; dette 
er Tilfældet ved Massé, hvor Dora Baltea bryder igjennem, 
