Om Indsøerne i Italien og Fjordene i Norge. 437 
Det blev berettet, at denne Bræ om Vinteren slog Sprækker i 
Isen, derved at Isstykkerne faldt ned fra den. Idet nu disse 
Isstykker falder direkte i Havet, hænder det, at de i Faldet 
slaar ihjel de Havdyr, som befinder sig ved Bræens Fod; man 
har saaledes Exempler paa at Torsk og Sild og Sei som i Sti- 
mer har søgt ind under Bræen, er blevet slaaet ihjel af de ned- 
faldende Isstykker. At de organiske Levninger af de her le- 
vende Dyr saaledes kan blive begravne i Morænen eller i de 
glaciale Masser, vil være forstaaeligt. Om derfor end Fore- 
komsten af marine Skjæl i en Moræne maa henregnes til de 
geologiske Sjeldenheder, saa er det altsaa ikke uden Exempler 
fra de moderne Bræer, at Moræner dannes under saadanne For- 
hold, at Havdyrene kan begraves eller opbevares i samme. 
De i Morænen ved Como forekommende Skjæl er pliocæne; 
Opdagelsen af disse Skjæl i Forbindelse med andre Jagttagel- 
ser har ført til den Slutning, at de glaciale Masser paa Syd- 
siden af Alperne er en Æqvivalent for den pliocæne Formation, 
saaledes altsaa, at den pliocæne Formation skulde ialfald for 
en Del falde sammen med den glaciale Fonmation. Med Hen- 
syn til de Argumenter, som i saa Henseende er anført for og 
imod, maa der henvises til den Række af ovenfor eiterede Af- 
handlinger.  Rimeligvis vil man i Morænen ved Ivrea kunne 
gjenfinde Forhold analoge med dem i Morænen ved Como. 
Ved det ovenfor anførte Sted, Druante grande, i Morænen ved 
Ivrea saaes saaledes underst Sand med marine Forsteninger, 
Derover en Moræne, hvis øverste Dele havde en ægte glacial 
Sammensætning, og i dette øverste Parti fandtes tillige Brud- 
stykker af marine Skjæl. 
Det var tidligere antaget, at Havet ved Enden af den 
pliocæne Tid trak sig ganske tilbage fra Foden af Alperne; de 
nyere lagttagelser har da gjort det sandsynligt, at Havet 
under Istiden har spillet en Rolle under Morænernes Dannelse, 
ligesom ogsaa de i Morænen fundne Fossiler synes at vise, at 
