Om Kogsaltkrystaller og flydende Kulsyre. 447 
Kvarts i Pegmatit fra Romsaas samt fra Hitterø: et Hulerum 
fra Hitterø er fremstillet i Fig. 2; det bestaar 
af flydente Kulsyre (b), en Libille (a) der for- 2 @ 
svinder ved Ophedning, samt en ydre Zone : i 
(ce). Længden af dette Hulerum er 0.0255 
Millemeter, den største Bredde er 0.0119, og 
Diameteren af Væsken b er 0.0068 Millemeter. 
Hvoraf denne ydre Zone (c) bestaar, derom 
Fig 2. 
har Meningerne været delte. Brewster mente, 
som omtalt, allerede i 1823, at der i Hulerummene i Topaser 
fandtes 2 Væsker, der ikke blandes. Simmler ansaa, som vi 
have seet, den ene Væske for flydende Kulsyre, og den anden 
for Vand, der kunde indeholde faste Substanser opløst. Vogel- 
sang omtaler i sit ovenfor citerede Arbeide denne ydre Zone 
og kom til det Resultat, at Topasens Tæthed havde forandret 
sig i Nærheden af Hulerummene, hvilket maaske kunde staa i 
Aarsagsforbindelse med Væskens expansible Natur og en mang- 
foldig Forandring af de fysikalske Tilstande, som Mineraliet 
var underkastet paa sit Leiested. Sorby antog Tilstedeværelsen 
af to Fluider i Aquamarin. Zirkel anfører i sit ovenfor omtalte 
Arbeide følgende: «Med Hensyn til den ydre Zone, som om- 
giver Væsken og adskiller den fra Kvartsen, saa iagttog Brew- 
ster lignende Hulerum i brazilianske Topaser, og han troede, 
at der var to distinkte Væsker, den ene udenfor den anden. 
Men imed denne Forklaring taler den Kjendsgjerning, at hvis 
vi opheder vore Hulerum endog til og over en saa høi Tempe- 
ratur som 120° C., saa viser den ydre Grendselinie af den 
indre Kulsyre aldrig hverken Udvidelse eller Kontraktion eller 
nogen Art af Forandring, hvilket sandsynligvis ikke burde være 
Tilfælde, hvis den omgivende Substans ligeledes var en Væske. 
Vogelsang troede derfor, at den ydre Zone var et fast Legeme, 
og han var tilbøielig til at anse det for en Topassubstans af 
forskjellig Tæthed, som kunde være frembragt ved det indre 
Fluidums expansive Natur. Hvis denne Forklaring er rigtig, 
30* 
