Urinens Forhold til Kobbersalte. 465 
I. b) Forsøg med vandig Opløsming (2,5%1%) af 
svovlsurt Kobberozyd — CuSO, + 5 H,O, (sædvanlig 
Temperatur, Maximum 16,5 C.). 
Af den normale Urin fra 3 forskjellige Personer 
toges af hver 2 Prøver paa 5 Kem. og tilsattes 1 Kem. 
resp. 1/2 Kem. af en 22 %%ig Kobbervitriolopløsning. Rea- 
gensglassene henstode ved en Temperatur, der sædvanlig beløb 
sig til 14°—16° C., og hvis Maximum ialfald ikke oversteg 
16,5° C., i ca. 36 Timer. Allerede efter 13 Timers Forløb 
Reduktion i den ene Urin, idet det blaaliggrønne Bundfald 
saavel paa den nedre Flade som langs Periferien havde en 
brunredlig Farvning. Ogsaa den anden Urin viste lignende 
Reduktion, dog var Farven her mere gulagtig, men efter 36 
Timers Forleb var Reduktionen tydelig 1 begge Prøver. Den 
tredie Urin derimod, der var meget lys, viste selv efter 3 Dages 
Forløb ingen saadan Forandring. 
Kobbervitriolopløsninger tilsat Sukkeropløsning viste ikke 
lignende Reduktion. For til Overflod at overbevise mig herom, 
anstilledes følgende Forsøg: til 4 Prøver Druesukkeropløsninger 
(1%, 72%, */4%o, */89%,) — hver paa 5 Kem. — sattes 1 
Kem. CuSO, opl. (21/20).  Reagensglassene henstode ved 
sædvanlig Temperatur (14—17°) en Uge, uden at der 1 
Lebet af denne Tid nogensinde lod sig paavise Reduktion i 
Preverne. — Disse Kontrolforsøg kunde imidlertid ikke ansees 
for at være ganske adækvate med Forholdene i Urinen, forsaa- 
vidt som der ikke dannedes ct Bundfald efter Tilsætningen af 
Kobberopløsningen. For nu at komme Sagen nærmere, gjen- 
toges de sidst beskrevne Forsøg med den Modifikation, at der 
til Sukkeropløsningerne foruden 1 Kem. CuS0, sattes 1/2 Kem. 
af en 10% ig Opløsning af fosforsurt Natron (H Na, PO, + 
12 HO,). Herved fremkom et himmelblaat (ikke, som i Urinen, 
grønligt) Bundfald, der holdt sig uforandret selv efter en Uges 
Forløb. 
