Kritiske bemerkninger om sop paa klipfisk. 99 
giver en tilstrækkelig karakteristisk, om end noget man- 
gelfuld, afbildning af soppen. På samme sted gjentager 
Farlow ogsaa sin diagnose, der til overflod gjør det utvivl- 
somt, at det er den sædvanlige brune mid, han har havt 
med at gjøre”). 
Til denne Farlows opsats er yderligere henvist i 
» Nature« (eng.) for 1886. Olsens nye artsnavn maa altsaa 
af prioritetshensyn opgives; soppens artsnavn er og blir 
pulvinata. Men saa er spørgsmaalet om det er berettiget 
at opstille en ny slegt for den. 
Saa kompetente sopkjendere som Farlow, Saccardo 
og Berlese finder, at den kan indgaa 1 slegten Torula, 
idet dog Farlow er noget 1 tvivl om, hvorvidt den ikke 
ligegodt kan indordnes under oidium, med hvilken den i 
virkeligheden har adskillig tilfælles. Jeg undersøgte sop- 
pen, længe før hr. Olsen publicerede noget desangaaende og 
var fuldstændig paa det rene med, at der ingen nødven- 
dighed var for en ny slegt, men at den passede godt ind i 
torula, hvor jeg, uafhængig af de nævnte forfattere, hvis 
arbeide her i Bergen var mig utilgjængeligt, vilde have 
stillet den. 
Det, som er mest eiendommeligt for klipfiskens mug- 
sop, er spiringen af dens konidier. Disse danner i regelen 
ikke hypher saaledes som andre sopsporer, men svulmer 
sterkt op i alle retninger og deler sig saa ved en tvervæg. 
I hver af de saaledes dannede to celler dannes nye celle- 
vægge lodret paa den første og saa videre indtil der frem- 
kommer større eller mindre celleklumper, fra hvilke der til 
den ene siden skyder konidiebærende grene frem, mens der 
ned imod substratet dannes rodlignende hypher. Dette er 
1) »Spores spherical, 3,5—5 y in diameter, fuscous, attached in chains 
(average 12—15) arising from secundly fasciculate hyphæ which 
are pulvinately compacted im scattered spots.« 
