102 J. Brunchorst. 
byggelsen af soppen maa gaa, saa tror jeg mig berettiget 
til at svare bekræftende. Det synes virkelig som om ar- 
beiderne paa Bergens fiskeboder har ret i sin paastand om, 
at ventilation fremmer sopudviklingen, fugtighed derimod 
ikke«. Andet staar der ikke, og dette er feilagtigt. 
I min opsats behandles derimod denne side af sagen 
udførligt, og hovedresultatet af mine undersøgelser er ud 
talt i følgende sætninger: »for den lagrede fisks vedkom- 
mende finder infektion sted ved lagringen eller umiddelbart 
derefter, ikke før fisken oplægges paa boderne«. Eller 
senere: »det maa staa klart, at pakboderne maa være 
overordentlig rigelige infektionssteder, men ligesaa klart er 
det, at de ikke er de eneste tænkelige steder, hvor fisken 
kan blive smittet.< Eller videre: »Det vilde derfor være 
mirakuløst, om ikke netop pakboderne og det støv, som der 
findes, skulde være overfyldt med frøene af en sop, som 
aar ud og aar ind forekommer der i saa overordentlige 
mængder, som man mod sin vilje dyrker saaledes 1 det store 
som paa klipfiskenc. 
I sit nye arbeide, senere end mit, siger hr. Olsen: 
»Pakboderne maa jo være rene arnesteder for smitte med 
denne sop, da soppen har været der saa lenge.« 
Efterat have udviklet grundene for, at pakboderne er 
de væsentligste smittesteder, siger jeg: »Jeg mener derfor, 
at man bør forsøge med desinfektion af pakboderne, at man 
ved saadanne midler, som dræber sopsporerne og ødelægger 
deres levedygtighed, bør søge at skaffe sig af med den 
rigeligste kilde til klipfiskens smitte.« Og hr. Olsen: »Lige- 
som hospitalerne rensedes ved desinfektion, maa ogsaa pak- 
boderne renses for smitte.< 
Men hr. Olsen nævner ikke med et ord, at det 
er mig, der har angivet denne vei tilforhindring 
af skade ved klipfiskens mugsop. 
Jeg vil kun tilføie at hr. Olsen bevisligen kjendte mit 
