Sop paa klipfisk, den saakaldte mid. 107 
Hr. Brunchhorst bemærkning om at det er saa mærke- 
ligt, at sarcina rosacea ikke for er beskreven, da saa mange 
rode bakterier paa fisk er beskreven, vil jeg bare forbigaa 
med den bemærkning, at jeg ikke kjender nogen saadan 
sarcina — den er mærkelig i mange henseender — tidligere 
beskreven, og hr. Brunchhorst heller ikke; indtil videre 
faar den altsaa beholde sit navn. 
Klipfisksoppen, Wallemia er beskreven før, siger 
han, den heder forula pulvinata eller ordium pulvinatum. 
Brunchhorst støtter sig til de »store« sopautoriteter Farlow 
og Saccardo. 
Ja, jeg skal tjene hr. Brunchhorst med at indrømme, 
at den endog endnu før den tid er beskreven som en peni- 
cillium, nemlig i 1883, og det af en autoritet, som paa sine 
gebeter visselig er ligesaa stor som Farlow, nemlig af bak- 
teriologen, overlæge G. Armauer-Hansen i Bergen. 
Hvorfor gir saa ikke hr. Brunchhorst soppen dette 
navn, der er ældre end de andre? 
Mon ikke fordi soppen aldeles ingen penicil- 
IE lon ger. 
Men nu er Wallemia ligesaa lidt en oidium eller torula, 
som den er en penicillium. Derfor har jeg givet den et an- 
det navn. 
Det essentielle ved sagen er efter min mening: er der 
beskreven nogen sop med den spire- og voxemaade som 
Wallemia ? 
Herpaa maa svaret lyde nei. Det mærværdige ved 
denne sop er sporernes sarcinaagtige spiring og væxt og efter 
voxemaaden systematiseres de fleste lavere ufuldstændig 
kjendte soppe. 
Brunchhorst paastaaen, at denne eiendommelighed 
ved soppen skyldes næringssubstratets saltholdighed, tor 
jeg tilbagevise ved at oplyse om, at spiringen er den samme 
paa alle hidtil provede (meget talrige) medier, og soppen 
