103 Olav Johan-Olsen, 
er dyrket med samme resultat af nutidens største sopmand ~ 
professor brefeld. Lidt mere mykologisk kundskab faar 
hr. Brunchhorst lægge for dagen, før han opponerer mod 
denne mand. Spiringen er slig, som jeg beskrev den 1886, 
og som hr. Brunchhorst ganske rigtig i 1887 har gjentaget 
og aftegnet. 
Og denne karakteriserer den som en ny slægt. 
Naar jeg derfor ligesaalidt kan beholde navnet torula 
som hr. Brunchhorst pemcillum, saa er det som før nævnt 
først fordi: 
1. Klipfisksoppen ingen forula er, dernæst fordi 
2. Slægten forula ikke mere existerer som navn 
paa en sopslægt, men vel som navn paa en form- 
Navnet indførtes af Person og (1797) betegnede oprin- 
delig hyfomyceter med rosenkrandsformede kjæder, med ad- 
skillige led. Efterhaanden er det blit et pulterkammer for 
en masse ubekjendte sop, tilslut betegnelsen for den rosen- 
krandsformede anordning af de enkelte celler hos hyfo- 
myceter, mugsop, hos gjærsop og hos bakterier (Cohn). 
I den senere tid har Pasteur forsøgt at fastslaa navnet 
som betegnelse paa de sacharomyceter, der hverken har . 
hyfedannelse eller ascoporer, og som er udviklingsformer af 
forskjellige andre soppe. 
Kun i denne betydning har navnet en smule beretti- 
gelse, men ogsaa kun som navn paa en form. 
Kun enkelte ældre systematikere holder endnu paa 
den oprindelige betydning. 
Klipfisksoppen har ogsaa i udviklingen en torulaform. 
Det som er sagt om forula gjælder endmere om _ 
oidium. 
Efter Brefelds sidste arbeide (hefte VII og VIII) er 
oidium saalangtfra nogen slægt, at det tværtom er ud- 
viklingsformer af soppe end mere forskjellige end for gjær- 
Ronidiernes vedkommende: af skivesoppe, rørsoppe, tremel- 
