Decapodernes Forvandlinger. 155 
Mundregionen, men ogsaa forefindes paa andre Steder, 
saaledes paa Siderne af Rygskjoldet og omkring Endepar- 
tiet af Tarmen. I det indre af Forkroppen bemærkes kon- 
stant en Ansamling af store klare og stærkt lysbrydende _ 
Oljeblærer, som jeg ikke har observeret hos Larverne af 
foregaaende Art. 
Gen. Spiropagurus, Stimpson. 
(ANNO. 3). 
Denne af Stimpson opstillede Slegt er blandt andet 
karakteriseret derved, at der hos Hannen paa venstre Fod 
af næstsidste Par findes ved Basis et eiendommeligt, mere 
eller mindre i en Spiral dreiet Vedhæng (se Fig. 28), som 
ganske mangler hos Hannerne af af Sl. Eupagurus. Den 
neiere Undersøgelse af vore indenlandske Pagurider har nu 
vist, at ikke mindre end 3 af dem hører ind under nærvæ- 
rende Slegt, nemlig P. levis Thomps., P. chiroacanthus 
Lilljeb., og P. Forbes Bell). Af disse 3 Arter har jeg 
havt Anledning til at undersoge Udviklingen hos de 2 
sidste og fundet, at ogsaa de til denne Slegt herende Lar- 
ver viser vel udpregede Differentser fra samme af Slægten 
Eupagurus, hvad der vil fremgaa af den folgende Fremstil- 
ling af Larveudviklingen hos den ene af Arterne: 
Spiropagurus chiroacanthus, Lilljeb. 
(Tab. 3). 
Fig. 1, 2 fremstiller den metop udklækkede, og endnu 
med sin Embryonalhud forsynede Larve. Den har kun en 
Længde 1 fuldt udstrakt Tilstand af 17: mm og viser 
‘) Denne sidste Art, der ikke er ualmindelig ved vor Sydkyst, er ny 
for Norges Fauna. 
