Decapodernes Forvanälinger. 161 
lignende Udseende, dog med enkelte konstante mindre For- 
skjelligheder. Saaledes er her Forskjellen i Storrelse mel- 
lem de 2 Gribefødder betydelig stærkere udpræget; Øinene 
har en noget forskjellig Form; endelig er det midterste 
Halevedhæng eller Telson jevnt afrundet i Enden, ikke 
som hos Eupagurus tvært afkuttet. Legemet er klart og 
gjennemsigtigt, men overalt forsynet med et diffust gult 
Pigment i Form af smaa Pletter og Skatteringer. 
Spiropagurus Forbesii, (Bell). 
Larveudviklingen af denne Art stemmer ganske overens 
med samme hos S. chiroacanthus og viser fuldkommen lig- 
nende Afvigelser fra Hupagurus, som allerede for hin Art 
omtalt, hvorfor jeg heller ikke anser det fornødent at levere 
nogen Afbildninger af samme. Man kan imidlertid temme- 
lig let i alle Stadier kjende Larverne af den her omhand- 
lede Art fra dem af S. chiroacanthus. De er nemlig kjende- 
lig større og har forholdsvis kortere Pandehorn og mindre 
stærkt udbuet Haleplade, ligesom næstsidste Bagkropsseg- 
ment til hver Side gaar ud i en temmelig stærk, bagud- 
rettet Torn. Endelig er Farvetegningen ganske karakteri- 
stisk. Hos alle Larver er der nemlig en meget ioinefaldende 
forgrenet mørkebrun, med gult indblandet Pigmentplet fortil 
paa hver af Øiestilkene og en anden mindre ved Basis af 
Pandehornet; fremdeles har ethvert af de 2 sidste Bagkrops- 
segmenter bagtil et temmelig bredt Tværbaand af en lig- 
nende Farve. Jeg har kun observeret Larven af denne 
Art paa en enkelt Lokalitet, nemlig ved Mærdø udenfor 
Arendal, hvor ogsaa det voxne Dyr indsamledes. 
11 — Arkiv for Mathematik og Naturv. 13 B. 
Trykt den 23de Februar 1889. 
