Decapodernes Forvandlinger. 171 
begge Slags Larver; men det er ingenlunde vanskeligt at 
kjende dem ud fra hinanden. Navnlig er den eiendomme- 
lige Bevæbning af Rygskjoldets bagre Sidelappe i alle 
Stadier meget karakteristisk for Galathea-Larverne ligeover- 
for dem af Eupagurus og Spiropagurus, hos hvem en saadan 
Bevæbning altid mangler. Hos mere fremrykkede Larve- 
stadier vil desuden en nøiere Undersøgelse af de bagved 
Kjævefødderne anlagte Lemmer, de egentlige Fødder. strax 
vise, hvorvidt man har en Galathea-Larve eller en Eupa- 
gurus-Larve for sig. Den af Claus i sit Arbeide: »Zur 
Kenntniss der Malacostrakenlarven« neiere beskrevne og 
Tab. IL, Fig. VITI—XIX afbildede Larveform hører utvivl- 
somt herhen og ikke, som Claus formoder, til Slægten 
Dromia. 
Jeg har havt Anledning til at undersøge Larverne at 
3 af vore Galathea-Arter, nemlig G. sqvamifera, nexa og 
intermedia. Hos alle disse 3 Arter er Udviklingen i alt 
væsentligt den samme, om det end lader sig gjøre ved en 
noiere Undersøgelse at bestemme Larverne af enhver af 
disse Arter. Paa den hosfoiede Planche er udvalgt Figurer 
henhørende til alle 3 Arter. 
Den nys udklækkede Larve er som sædvanlig endnu 
omgivet af Embryonalhuden, der delvis maskerer de for 
Galathea-Larverne karakteristiske Marker, saa at den i 
dette Stadium er mindre let at kjende fra en Eupagurus- 
Larve. Halepladen (Fig. 1) er dybt kløftet i Midten og 
har ı Bagkanten, til hver Side af det mediane Indsnit, 7 
tykke, fingerformige Fortsatser, der er fint cilierede i Kan- 
terne, og hvoraf de 2 yderste er kortest. I dens indre sees 
den nydannede Haleplade med sine fra samme skarpt af 
satte Torner, der rager mere eller mindre langt ind i de 
omtalte Fortsatser, medens Roden, eller Kimen, lader si 
forfølge dybt ind i Halepladens Substans. 
or 
oO 
Efterat Embryonalhuden er afkastet, hvad der sker 
