Decapodernes Forvandlinger. 187 
ende omtalte Larveformer og ogsaa mere ulige i Sterrelse; 
navnlig er den yderste Flig af forholdsvis betydelig Stor- 
relse. Palpen er af vanligt Udseende, og Exognathen skil- 
ler sig kun fra samme hos Larven af Galathea og Munda 
derved, at den bagre Forlængelse er stærkere uddraget. 
Iste Par Kjævefodder (Fig. 10) har Endopoditen for- 
holdsvis meget smal og stærkt forlænget, samt, uligt hvad 
Tilfældet pleier at være, kun bestaaende af 4 omtrent ens 
lange Led. Den er, ligesom det ydre Segment af Basal- 
delen, i Inderkanten forsynet med knippevis ordnede Bør- 
ster og har i Spidsen 5—6 betydelig længere saadanne. 
Yderkanten af Leddene er besat med fine Cilier og bærer 
paa næstsidste Led en tæt cilieret Børste. Exopoditen er 
omtrent af Endopoditens Længde og af sædvanligt Udseende. 
2det Par Kjævefodder (Fig. 11) skiller sig kun fra fore- 
gaaende Par ved et noget ringere Antal Berster og derved, 
at 3die Led paa Endopoditen er. sterkere forlænget end 
de øvrige. 
Bag disse Kjævefødder følger i dette Stadium en Række 
af yderst ufuldkomne Lemmer (Fig. 13), hvoraf de forreste 
Par tilsyneladende ender i en Slags Sax eller Chela. Man 
kunde derfor let ledes paa den Tanke i dette Par Lemmer 
at se iste Fodpar eller Gribefødderne, saameget mere som 
der bag dem ved første Øiekast kun følger Anlæg: til 4 andre 
Par Lemmer. Ved nøiere Undersøgelse findes imidlertid 
paa den indre Side og skjult af disse nok et Par yderst 
smaa Lemmeanlæg (se Fig. 13), saa at Tallet i Virkelig- 
heden bliver 6 Par. Heraf fremgaar klarlig, at hint for- 
reste Par (Fig. 12) ikke kan representere Gribefødderne, 
men 3die Par Kjæveføder, og de 2 fingerformige Fortsatser, 
der synes at danne Saxen, er intet andet end Anlægget til 
Endo- og Exopoditen, den første betydelig tykkere end den 
anden. Det følgende Par, der altsaa i Virkelighen repræ- 
senterer Gribefødderne, viser (se Fig. 13) endnu ikke noget 
