188 G. O. Sars. 
Spor til Sax, men er tykkere end de øvrige og ender stumpt 
afrundet, medens hine er koniskt tilløbende. 
Paa Bagkroppen er endnu intet Spor af Lemmer at 
opdage. 
Halepladen (Fig. 14), der, som ovenfor bemærket, i sig 
ogsaa indbefatter sidste Bagkropssegment, danner en tem- 
melig bred rudeformig Plade, der, istedetfor som sædvanlig 
at være indskaaret bagtil, her omvendt danner en meget 
stærk Udbugtning. Til hver Side af denne Udbugtning fin- 
des en Rad af 5 overordentlig stærkt forlængede og tæt 
cilierede Torner, hvoraf den yderste er kortest og i sit 
yderste Parti forsynet med fine Sidetorner, istedetfor Cilier 
(Fig. 14a). Udenom denne igjen gaar Sidehjornerne af Hale- 
pladen ud i en kort tornformig Fortsats, og tæt indenfor 
denne sees den sædvanlige yderst fine, udadrettede Haar- 
børste. De omtalte cilierede Torner er samtlige indleddede 
til vel markerede Afsatser i Halepladens Rand, og mellem 
de 2 Rader springer Halepladen frem som et lidet stumpt 
afrundet Fremspring, til hver Side forsynet med en fin 
Haarborste. Paa Undersiden af Halepladen findes foran 
Midten et lidet tandformigt Fremspring (se Fig. 1), umid- 
delbart bag hvilket Analaabningen har sin Plads. 
Det ældste af mig observerede Larvestadium (Fig. 15, 
16), som jeg antager i Virkeligheden er det sidste, har en 
Længde af omtrendt 9 mm., hvoraf dog de 6 falder paa 
Pandehornet. Kropsformen er væsentlig den samme, som 
i iste Stadium. Dog synes Rygskjoldet lidt mere forlænget 
og baade Pandehornet og de bagre Fortsatser har ligeledes 
vundet noget i Længde. 
Øinene er nu frit bevægelige, tydeligt stilkede og af 
cylindrisk Form, med den facetterde Del neppe bredere end 
Stilken. | 
Iste Par Følere (Fig 17a!) har sondret sig i Skaft og 
Svøber af et lignende Udseende som hos sidste Larve-Sta- 
dium af de i det foregaaende omtalte Slægter. 
