Decapodernes Forvandlinger. 191 
Nephrops norvegicus, (Lin). 
(Tabris 20) 
Skjøndt nærværende Opsats fra først af kun var bestemt 
til at omhandle Anomurernes postembryonale Udvikling, 
har jeg dog troet at burde benytte det Rum, der paa 
sidste Planche var levnet, til at give en Afbildning af 
sidste Larvestadium af Bogstavhummeren, som jeg, da denne 
Forms Udvikling omtaltes, endnu ikke kjendte. Jeg benytter 
Anledingen til at gjøre opmærksom paa, hvad jeg forsømte 
i min tidligere Afhandling, at den af Prof. Claus i sit Ar- 
beide: «Zur Kentniss der Malacostrakenlarven» omtalte 
og Tab. II, Fig. XX afdildede eiendommelige Larveform 
fra Nizza, utvivlsomt er en Nephrops-Larve, hvad ogsaa 
Claus selv synes at være tilbøielig til at formode. 
Dyrets Længde er 10'/2 mm. og stemmer i sin alminde- 
lige Habitus temmelig nøie overens med det af mig tidligere 
afbildede Larvestadium. Dog er der indtraadt adskillige 
væsentlige Forandringer. 
Pandehornet har saaledes nu faaet sine 3 Sidetænder, 
der ganske manglede i de tidligere af mig undersøgte Sta- 
dier, og sidste Bagkropssegment er vel sondret fra Hale- 
pladen. Denne sidste har vistnok bibeholdt sin eiendomme- 
lige Form; men de dolkformige Sidefortsatser er kjendelig 
kortere og robustere end i de tidligere Stadier. 
Hvad Lemmerne angaar, saa har begge Par Folere 
kjendelig tiltaget i Størrelse; navnlig er Svøben paa 2det 
Par betydelig forlænget og tydeligt leddet. 1ste Fodpar 
er ligeledes betydelig større og kraftigere udviklet end i 
det tidligere beskrevne Stadium, og Saxen har nu antaget 
den for det voksne Dyr characteristiske smale Form. Bag- 
kroppens Buglemmer har ligeledes tiltaget i Størrelse, og 
deres Endeplader er allerede forsynede med korte Svømme- 
børster. Endelig har de ydre Halevedhæng udviklet sig 
