Norske ertsforekonster. 205 
lag ikke holder noget eller ganske lidet granat, andre der 
imod meget; — enkelte er fattige paa hornblende, andet- 
steds spiller dette mineral en meget væsentlig rolle; — 
enkelte lag (f. ex. ved den nedre del af Gørbækken, nær den 
projekterede stollmunding i hovedfeltet) er saa rige paa 
kvarts og muscovit og omvendt saa fattige paa feldspath 
og hornblende, at de snarere burde benævnes kvartsskifer 
end granulit, — andre igjen fører overveiende meget horn- 
blende (straalsten), saa de passende burde benævnes granu- 
litisk straalstenskifer eller straalstenskifer-granulit. 
Mellem granuliten paa den ene side og de omgivende 
skifere eller de indleiede skiferlag paa den anden viser 
der sig jævnlig fuldstændige petrografiske overgange, oftest 
begrundet deri, at den vanlige granulit paa mange steder 
henimod grændsen optager mere og mere straalsten og der- 
ved nærmer sig til skiferrækkens straalstenskifer; end- 
videre finder man jævnlig ved grænserne veksellagring mel- 
lem granulit og skifer (se f. ex. profil fig. 3). Særlig in- 
struktive er forholdene ved Grimsdalens grube, hvor man 
i et profil (fig. 9) af ca. 200 m’s længde har for sig en 
rækkefølge af næsten alle de forskjellige slags skifer- og gra- 
nulit-varieteter; gaar man fra det liggende til det hængende, 
noteres folgende serie: grøn sk., kvartssk. — grøn sk. & gra- 
nulitsk.*, typisk granulit, kv.sk., grøn sk, granulit & gra- 
nulitsk., grøn sk., granatrig granulit, vanlig granulit, gra- 
nulitsk. i veksel med grøn sk. og straalstensk., — grønne 
skifere, — kisdraget, — grønne skifere, straalstensk., straal- 
stensk. & grøn sk, — granulit, granatrig granulit med 
straalstensk., ofte granatrig, grøn sk., glindsende sk., gra- 
nulitlag vekslende med grøn sk., — grøn sk. uden granulit. 
Af alle de oven nævnte grunde og da endvidere gra- 
nuliten saavel i det store som 1 det smaa følger skiferen i 
*) Med granulitskifer betegnedes i notitsbogen stærkt tyndskifrig 
granulit. 
