218 I. H.L. Vogt. 
paa nølagtig samme skiferniveau som hovedleiet, og som 
derfor blir at opfatte som dettes fortsættelse mod vest. 
Dette nye kisleie er fulgt ca. 66 m. i og langs med stol- 
len; i vestre skram anstaar kis (1.5—2 m. tyk?). Kismassen 
svulmer paa tre steder op til nævneværdig mægtighed, og 
to gange smalner det af til tynde halse, paa resp. ca. 0.2 og 
1.2 m's tykkelse. Mægtigheden paa de forskjellige steder er: 
Mægtighed inden visse 
Længde. 
grænser. 
Mellem 0.1 og 0.5 m. ca. 16 m. 
05 — 1.0 »|» 7» 
1.0 — 15 » | » 14 » 
15 — 2.0 5008» 
2.0 — 25 » | » 15 » 
25 — 3.0 >|» 6» 
Der er i alle fald en mulighed for, at dette leie, som 
ligger paa hovedleiets strøg, over enkelte strækninger paa 
dybet kan forene sig med hovedleiet, — navnlig hvis dette, 
saaledes som det er fremholdt i ældre beretninger, skulde 
udvide sig noget i vestlig retning. 
Ca. 50 m. længere ude i stollen end leiet CD (altsaa ca. 
160 m. udenfor enden af hovedleiets kjærneparti) antræffes 
paany et kisleie (fig. 8, EF), som er fulgt i ca. 90 m's 
længde, og som har en mægtighed mellem 0.2 og 1.0 m., 
muligens derover. Dette leie synes at ligge lidt i det hæn- 
gende for hovedgrubens kis. 
Ca. 150 m. VSV for øvre stolls dagaabning ligger to 
gamle skjærp (fig. 4 «Gammelt skjærp» og «Nyere Bjørn 
skjærp» eller «Morten Mortensens grube»), som ligeledes 
at dømme efter strøgretningen maa ligge i det hængende 
for hovedleiet. Paa en af berghaldene sees temmelig store 
kisblokke, af den vanlige kvalitet, hvilket vidner om, at 
mægtigheden ikke kan have været ganske forsvindende. 
