Norske Ertsforekomster. 291 
Den ubetinget vigtigste bestanddel i malmen er svovl- 
kis (i 20%, undertiden med afstumpning af O); derefter 
kommer kobberkis, lidt zinkblende samt kvarts med lidt 
hornblende, biotit*) og kalkspath (de to sidste mineraler 
i henhold til mikroskopisk undersøgelse). Magnetjern, mag- 
netkis og blyglans forekommer ikke i praktisk talt paa- 
viselige mængder; arsengehalten er forsvindende liden, herom 
mere senere. 
.Kisen er i almindelighed fast og nogenlunde jævn smaa- 
krystallinsk (svovlkis-terningernes størrelse ca. 0.5—2 mm.); 
undtagelsesvis træffer man dog ogsaa en karakteristisk finkry- 
stallinsk, løs og forholdsvis meget kobberfattig kis, som 
paa grund af sin ringe konsistens kaldes «gruskis» eller 
«vaskis;»**) kiskrystallerne er her oftest kun ca. 0.05-—03 
mm. store. 
Naar malmen indeholder en nogenlunde stor kobber 
gehalt, nemlig ca. 4—5 °/o og derover, kan man saavel for 
blotte gie som under mikroskopet afgjøre, at svovlkisen 
er dannet tidligere end kobberkisen; den første ligger nem- 
lig i vel begrændsede krystaller, omsluttede af kobberkis. ***) 
— De forskjellige silikat-mineraler udfylder overalt mel- 
lemrummene mellem kis-individerne, er altsaa dannede paa 
senere stadium end disse. — Kalkspathen er i alle fald 
uudertiden en primær dannelse, ekvivalerende silikaterne. 
«Vaskisen» udmærker sig fremfor de øvrige slags malme 
ved en udpræget krystallinsk udvikling, idet svovlkisen 
altid optræder i skarpt begrændsede smaakrystaller; disse 
*) Granat, som ofte optræder i malmen fra Vigsnæs, har jeg ikke fun- 
det i Foldalsmalmen. 
**) Tilsvarende kis forefides ogsaa ved andre norske svovlkis-leiesteder, 
fex. ved Arvedals grube ved Røros. 
***) Det samme forhold gjenfinder vi ogsaa ved de skandinaviske 
forekomster af nikkelholdig magnetkis, i eller ved gabbro. 
