Norske ertsforekomster. 299 
Om solv- og guldgehalten. Foldalkisen, — ligesom ogsaa 
de øvrige norske kismalme, —udmærker sig ved en yderst mo- 
noton mineralogisk og chemisk karakter; man finder ikke 
arsen, antimon, vismuth, tin, bly, tellur og selen (?)m. mi prak- 
tisk talt paaviselig mængde. — De øvrige store kisforekomster 
i Europa, fex. Fahlun, Gosslar, de spanske leiesteder m. m., som 
fører en nogenlunde betydelig guld- eller sølvgehalt, karak- 
teriseres derimod altid ved enten en større vismuth- eller arsen- 
gehalt (Fahlun, Huelva) eller ved et virvar af forskjellige 
elementer (Gosslar); det er følgelig paa forhaand lidet sand- 
synlig, at de norske kisforekomster skulde holde indblandet 
betragtelige mængder af guld eller sølv, noget, erfaring ogsaa 
noksom har vist. — Foldalkisen holder, efter en tidligere 
meddelt analyse, kun ca. 0.003 % sølv *) (80 gram pr. ton), 
og 1 en større gjennemsnitsprøve af den vanlige kis har 
man paa universitetets metallurgiske laboratorium forgjæ- 
ves søgt efter guld. Derimod er det mig bekjendt, at man 
i en anden prøve fra Foldalen leilighedsvis har fundet uvæ- 
sentlige spor af guld. 
Grimsdalens grube (beliggende paa sydsiden af Folla, 
ca 10—11 kilom. VSV for Foldals verk og ca. 380 m. over 
Folla). — I geologisk henseende er dette felt aldeles ana- 
logt med hovedfeltet; begge steder optræder kobberholdig 
svovlkis (rig paa svovl, fattig paa kobber), indleiet i skifer, 
som igjen er indlagret i granulit, (se herom kartskitsen, 
fig. 1 og profilerne, fig 2, VI og fig. 9); forskjellen er kun, at ved 
Grimsdalen, som i korthed kan betegnes som hovedfeltet 
en miniature, har baade kisen, skiferfeltet og granuliten 
mindre mægtighed end ved hovedfeltet; videre er ogsaa 
*) Malmen fra Vigsnæs og Røros holder ogsaa en lignende ganske 
liden sølvgehalt, 
