Norske ertsforekomster 231 
Ved gruben anstaar forst og fremst de vanlige Roros- 
skifere; herhos finder man ogsaa baade paa berghalderne 
ved gruberne og ved stollens dagaabning en del granulit 
og granulitisk straalstenskifer, af nøiagtig samme petrogra- 
fiske beskaffenhed som ved hovedfeltet. 
Af en ældre beretning (fra ca. 1810) hidsættes: for- 
holdet mellem smeltemalm og pukmalm var omtrent som 
1:25 å 3; smeltemalmen gav ca. 4 garkobber; malm 
med 0.5 å 2° kobber blev lagt tilside som pukmalm, som 
1 opberedet tilstand gav 1.4°/o garkobber. 
Grev Molkte grube (beliggende paa sydsiden af Folla, 
ca. 4 kilom. fra Foldals verk og ca. 300 m. over Folla). — 
Hovedgruben er efter et gammelt kart (Sindings befarings- : 
protokol, 1847) afsynket til ca. 44 m’s dyb og tilsammen 
opfaret i ca. 50 m's lengde; mægtigheden skal have været 
op til 5 m., men er i skram, i enden af feltorterne, meget 
mindre, etsteds ca. 15 m., et andet sted endnu mindre. 
Forekomsten er altsaa en linse af ikke særdeles store 
dimensioner. Kisen er den samme som ved hovedfeltet. — 
I strøgets fortsættelse mod VSV, ca. 70 m. fra hovedgru- 
ben, finder man et lidet dagbrud paa den i dagen uddoende 
rest af leiestedet. 
Omkring gruben ser man glimmerskifer og granulit- 
lignende kvartsskifer (strøg ONO, fald 70° NNV, — under- 
tiden strakt, med retning 45° mod V), men ikke egentlig 
granulit. Derimod ligger der efter de gamle beskrivelser 
(Sinding, 1847), hist og her inde i kisen nogle «gangberg- 
kiler» af neiagtig samme slags som i Foldalens hovedgrube, 
— altsaa granulit. 
Om kisforekomsternes dannelse. 
Alle de geologiske observationer i Foldalsfeltet taler 
for, at kisen her — saaledes som tidligere fremholdt af berg- 
