Norske ertsforekomster. 235 
det hængende. — De tre kisforekomster optræder folgelig 
nølagtig eller næsten aldeles nøiagtig paa samme plads 1 
lagrækken. 
Grev Molkte grube og Juliane Marie & Godthaab gru- 
befelt ligger derimod paa et betydelig lavere niveau i 
skifersystemet, nemlig resp. ca. 0.75 og ca. 2 kilom. lavere 
ned end den nedre grænse mellem granulit og skifer. 
Ogsaa ved disse forekomster finder man, som tidligere 
omtalt, en del granulit, dels som lag i skiferen lige ved 
kisleiet og dels som «gangberg» inde i selve kisen, og 
samme bergart foreligger ogsaa ved Rødals grube.*) Heraf 
følger, at kisen ved samtlige ertsfelt i den øvre og midtre 
del af Foldalen er bleven afsat under samme lokale for- 
bolde; de chemiske og fysiske betingelser ved sedimenta- 
tionen fremkaldte i principet overalt samme slags bund- 
sætninger (kis, granulit og skifer). 
Kismassernes udprægede linseform og de store udvi- 
delser og indsnævringer inde 1 selve den centrale del af 
kispladerne, som fex. ved hovedleiets kjærneparti, synes 
ved Foldalens hovedfelt i alle fald for den væsentligste 
del at skyldes den primære afsætning og ikke senere 
mekaniske presfenomener. Skiferen mellem de to tykke, 
kompakte granulitmure, som paa grund af sin solide karak- 
ter maa have virket beskyttende paa den indleiede skifer 
og kis mod rent lokalt optrædende ydre trykkræfter, viser 
vistnok nogle mindre boininger (se tverprofil fig. 3 
og kart fig. 7), derimod opdages intetsteds lokale sammen- 
stuvninger og presninger. De store kismægtigheder over 
enkelte strøg synes følgelig ikke at kunne være fremkaldte 
derved, at kisen over begrænsede strøg er bleven sammen- 
presset efter lagpladen. — Noget andet er, at feltet muli- 
*) Mikroskopisk undersøgelse af H. Møhl, Nvt mag. f naturv. B 
23, 1877. 
