242 I. H. L. Vogt. 
ene gren efter den eldre opfatning skulde stikke tvert 
gjennem skikterne, er at forklare som en fold, hvis ene 
arm delvis er bleven udpresset; — videre henter man det 
bedste argument for kisens sedimentære afsætning fra det 
faktum, at der her, aldeles som ved de norske forekomster, 
inde i selve malmen foreligger en typisk veksellagring dels 
mellem de forskjellige slags ertser indbyrdes og dels mel- 
lem erts og skifer. — De store udvidelser og indsnevringer 
af kismægtigheden beror, efter G. Kohler*), fornemmelig 
paa kolossale mekaniske presfenomener ved foldningen. 
Den mest bekjendte geolog, nemlig F. Roemer,**) 
som har gjort de spanske og portugisiske forekomster til 
gjenstand for indgaaende studium, kommer til det resultat, 
at leiestederne er sedimentære; spanske geologer formoder 
derimod en sammenhæng mellem ertsen og den nær samme 
optrædende gronsten og kvartsporfyr, og den engelske geo- 
log I. H. Collins***) fremsætter den hypothese, at kisen i 
leiestederne skal skyldes concentration af den kis, som op- 
rindelig tilhørte de omgivende skiferej); herfor fremføres 
dog ikke fyldestgjørende argumenter. 
Af øvrige store kisforekomster i Europa kan mærkes: 
Meggen og Schwelm ved Lenne, Westphalen, Agordo i de 
venetianske Alper, diverse forekomster i Wicklow, Irland; 
alle disse leisteder synes, at dømme efter beskivelserne fr), 
at være sedimentære. 
*) Zeits. für das Berg-, Hütten und- Salinen-Wesen im Preuss. Staate. 
1882. 
==) Neues Jahrb. für Min. Geol. und Pal. 1873, pag. 256. — Zeits. d. 
deutsch. geol. Gesellsch. 1876, pag. 354. 
**#) Quart. Journ. Geol. Soc. London. XLI. 1885. — Se referat af 
A. W. Stelzner, Neues Jahrb. für Min. Geol. Pal. 1887, II, pag. 93. 
+) En saadan hypothese kan paa ingen maade forklare de norske 
kisforekomster. % 
++) Se A. v. Groddeck. Die Lehre von den Lagerståtten der Erse. 
1879. 
