Norske ertsforekomster. 251 
smeltet uden videre (kuu efter foregaaende koldrøstning), 
— først til skjærsten, som efter en hel del venderøstninger 
blev smeltet direkte paa sortkobber, der garedes til gar- 
kobber. — 100 vægtsdele malm regnedes at give 1'/3 eller 
11/: à 1?/s (høit regnet) vægtsdele garkobber. — Da skjær- 
stenen var meget fattig paa kobber, maatte man, for kun 
ved en enkelt smeltning at faa sortkobber, drive skjærstens- 
røstningen meget intensivt; man venderøstede ikke mindre 
end 12—14 gange og bortoxyderte herved omtrent alt svovl, 
saa man ved den anden smeltning næsten ikke fik noget 
sporsten; til gjengjæld blev selvfølgelig forslagningen af 
kobber urimelig høi. (Sortkobber-slaggen blev ikke om- 
smeltet.) 
Kultilgangen ved malmsmeltningen *) (oftest 2 dele Fol- 
dals-malm og 1 del Juliane Marie-malm) var efter en op- 
gave af 1805, hvormed temmelig nøiagtig stemmer en anden 
 opgave af 1794, 1 middel 173/32 lest pr. bergtdr. raa malm, 
— altsaa, naar 1 tdr. regnes = 0.5 ton, 5.22 m? trækul pr. 
ton malm. — Til sammenligning anføres, at ved Røros 
hytte med to underafdelinger (Lovise og Kidets hytter), 
Meraker verk og Huså verk (Jämteland) medgik i middel 
i tiden omkring 1870 ved malmsmeltningen pr. ton malm 
resp. ca. 1.84, 1.89, 2.26, 2.49 og 3.26 m? trækul**); efter 
slaggens beskaffenhed er Foldals-malmen omtrent saa tung- 
smeltelig som den vanlige Røros-malm (kultilgang 1.84, 
1.89 og 2.26 m?). Aarsagen til, at man ved Foldals-hytterne 
før 1806 brugte over dobbelt saa meget kul som senere ved de 
forskjellige Røros-hytter. maa søges i uheldig ovnskonstruk- 
tion og kanske særlig 1 lidet rationel blæst. — I en beret- 
ning af 1805 foreslaaes en hel del forbedringer, bl. a. færre 
*) Uden hensyn til de senere smeltninger. 
**) Se I. H. L. Vogt. Om smeltningseffekten af trækul og kokes. 
Norsk teknisk tidsskrift, 1884. 
