Norske ertsforekomster. 957 
godegjort 9.7% kjærne, à ca. 3.5°/o garkobber; i forhold 
til hele kjærnekisen blev altsaa kun udvundet 9.7 X =; — 
0.34 % garkobber. Da kjærnekisens samlede kobbergehalt 
kan sættes til ca. 2 å 220, blev følgelig kun nyttiggjort 
<a. Y—l/ı af kobbermængden; resten gik tabt, i alle fald 
foreløbig. *) 
Efter Sinding (1848) medgik der ved skjærstenssmelt- 
ningen i aarene 1830—34, 1835—39 og 1840—44 pr. 100 
sk malm & kjærne resp. 25.65, 23.54 og 22.69, middel 23.82 
lest trækul, — altsaa pr. ton malm & kjærne resp. 3.10, 
2.85 og 2.77, middel 2.88 m? trækul. Dette var vistnok et 
betydeligt fremskridt mod tidligere, men kulforbruget var 
dog fremdeles 40—50 "/0 høiere end ved Røros-hytterne i 
tiden omkring 1870 ved smeltning af tilsvarende malme. — 
Ved samtlige smeltninger forbrugtes der (Sinding, 1848) 
i 1830—44 pr. ton malm & kjærne 4.545 m? trækul (desuden 
noget røsteved); da 1 ton malm & kjærne gjennemsnitlig 
gav 3.42°/o garkobber, var kultilgangen pr. ton garkobber 
133 m? trækul, — mod tidligere mindst ca. 300—350 m°. 
Indførelsen af kjærneskeidningen medførte altsaa en bety- 
delig besparelse i smeltearbeidet, men til gjengjæld maatte 
man for at faa udvundet det samme kvantum garkobber 
bryde ca. 2.5—3 gange saa meget malm, og desuden havde 
man det kostbare arbeide ved kjerneskeidningen **). — Det 
*) Pr. 10000 sk® udfordret gods fik man i 1830—44 i middel (efter 
Sinding, 1848): 
472 sk® malm à 4°/o garkobber. . . 18.88 Sk® garkobber 
8400 sk® kjærnekis, som gav 
814 sk® kjærne å 3.59 garkobber. . 28.49 » > 
Sum 47.37 Sk® garkobber, 
altsaa ikke fuldt 0.5°/o garkobber af alt det udskudte. 
**) Selve kjærne-røstningen og skeidningen kostede, med samtlige disse 
processer paahvilende udgifter, i tiden omkring 1845 (efter Sin- 
17 — Arkiv for Mathematik og Naturv. 13 B. 
Trykt den 15de Novbr. 1889. 
