272 ©. Riiber. 
4%) kobber skeidede ud en kjerne med ca. 8 °/o, medens 
skrovet neppe holdt 1 %. En sådan koncentrerende rostning 
er vanskelig, malmen mä være i passende nævestore styk- 
ker og tillige ikke holde for meget bergart, da dette hindrer 
en regelmæssig koncentration; røstningen må tillige foregå 
langsomt og ved lav temperatur. 
Da nu nikkei og kobolt i metallurgisk henseende lige- 
overfor svovl forholder sig næsten aldeles som kobber, idet 
nikkel og kobolt ligeoverfor jern har større affinitet til 
svovl end til surstof, var det på forhånd rimeligt at antage, 
at også nikkel og kobolt i forbindelse med svovl vilde kunne 
koncentreres ved en passende røstning. Dette viser sig også 
virkeligt at være tilfældet ved vore nikkelholdige magnet- 
kise. Med reisestipendium fra universitetet har jeg i 1886 
og 1888 blandt andre værker også besøgt Værdalens og Evje 
nikkelværker. Det var under besøget ved Evje værk i juli 
1888, at jeg ved at undersøge røstehobene blev opmærksom 
på, at de i den øvre del liggende stykker ved at slåes over 
viste fuldstændig kjernerøstningstypus. Prøver bleve med- 
tagne og ved tilbagekomsten til Kristiania har jeg på labora- 
toriet udført analyser såvel af kjernen som skrovet, hvor- 
ved min antagelse er bleven fuldstændig bekræftet. Ved 
Evje røstes i hobe under åben himmel; røstehobene har 
form af retafkortede pyramider med rektangulær basis. 
Analyserne viser følgende resultat: 
«Kjernen»: 
| No | Uopløst | GS | Cu | Ni | Co | Sum 
Rod | 20.00 | 26.53 | on | 5.37 | 5291 
| m*) | | | | 491 | 117 | 
| 
Sum 52.91 %, resten væsentlig jern. 
*) Se anm. på næste side. 
