Kjernerøstning af nikkelholdig magnetkis. 275 
tilgodegjort en del af skrovets gehalt på nikkel, kobolt og 
kobber, men også at letteliggjøre den påfølgende udskeid- 
ning af kjernen, idet den ydre skorpe da langt lettere kan 
løsnes fra kjernen. I modsat fald, hvis man vil foretage 
skeidningen først, vil skrov og kjerne hænge fastere sammen, 
hvoraf resulterer en vanskeligere og tildels kostbarere skeid- 
ning og et fattigere produkt. 
Nikkel og kobolt koncentreres med lige lethed i kjer- 
nen; analyserne vise dette, idet forholdet mellem kobolt og 
nikkel i kjernen er 1:3.6, i skrovet ligesaa 1:3.6. 
Fra ældre tid haves kun fra et værk nogle oplysninger 
om nikkel og kobolts forhold ved kjernerøstning, fra Brix- 
legg i Tyrol*). Man skal der ved forsøg have gjort den mod- 
satte erfaring, men forholdene ere ved dette værk særegne, 
idet man har svovl, arsen- og antimonholdige ertser at 
arbeide med, nemlig en blanding af svovlkis, kobberkis, 
fahlerts, blyglans, med små mængder af sølv, nikkel og 
kobolt. Ved at underkaste disse ertse en kjernerøstning 
skal kobber og sølv væsentlig gå i kjernen, medens nikkel 
og kobolt går i skallen. Da forholdene som sagt her ere 
extraordinære, behøver vi ikke at tillægge dette nogen vi- 
dere vægt. 
De norske nikkelmalme, nikkelholdige magnetkise, va- 
rierer meget i sin nikkelgehalt; i almindelighed overstiger 
gehalten i ren kis ikke 4—5 /0, exceptionelt har man ved 
en forekomst havt 11%. Den til smeltehytten leverede 
malm holder altid meget mindre, ikke over 2!/2°/o. Med de 
nuværende nikkelpriser lønner det sig ikke at forsmelte 
malm med under 1.5 % Ni, hvis forholdene ellers ikke er 
særdeles gunstige. Heri landet er for tiden kun 2de nik- 
kelværker igang, Værdalens og Evje værker; tillige foregår 
export af nikkelholdig magnetkis fra Nonås nikkelgrube på. 
*) B. u. H. Ztg. 1868, pag. 223. 
