Kjendskabet til Gronlands Indlandsis. 285 
at det ikkun skal være 12 a 16 Mil bredt over, hvor det 
smalleste er, for, om mulig, at komme over til den ostre 
Side, hvor de gamle Kolonier have været, og under Veis 
at inkvirere efter Skov med videre; men sker nu dette, som 
vi gjærne skulde se, da maatte dette Forslag foretages for- 
ste Sommertid, dernæst maatte Mandskabet med hver sin 
Ransel med Proviant, saa og Gevær, blive forsjunet, der- 
hos en Kompas, paa det, at de derefter kunne vide at 
finde Veien hjem igjen, og for det tredie vil det udkom- 
manderede Mandskab være vel forsigtig baade for de Vil- 
des Overfald, om nogen under Veis antræffes, som og udi 
at observere alle Ting, ja, hvor de passere, maa de og paa 
høie Steder opreise Varder, hvoraf de baade denne og andre 
Tider kunne faa Kjendetegn.» (Af Direktørernes Brev til 
Raadet i Grønland. Bergen. 19de April 1723). — «Samme 
Deres respektive Ordre angaaende den østre Side af Lan- 
det i Særdeleshed til Lands at efterforske, da ser jeg: ingen 
Mulighed det til Gavns at kunne præstere, fordi det er 
ganske uvist, hvor man skulde finde den Fjord eller Sted, 
som kunde være smallest og kortest at komme over Land 
til den østre Side, og at lide paa Kartes Tegning og Anvis- 
ning i dette Fald er helt usikkert, eftersom jeg i den Cir- 
kumferance, hvor jeg hidindtil har reist, finder derudi saa 
megen Urigtighed. Thi den (forhen i Brevet omtalte, af 
Brevskriveren hjemsendte) Tegning med Landets Situation 
og Danlighed (0: Form), besynderlig Fjordenes Strækning, 
kommer aldeles overens. Herhos vil den foresatte Lands- 
marchering for de høie Klipper og iblandt antræffende Is 
og Snebjærge og andre uførede Gange, som jeg af Frfaring 
ved og set har, falde ganske besværlig, at man i mange 
Dage paa Reisen skulde vidt avangere, umældt, at en Mand 
næst sit Gevær næppe kan bære saa megen Proviant, som 
han havde Behov for en otte eller i høieste fjorten Dages 
Reise, og for saa vidt kunde det vel foretages, og for om 
