Kjendskabet til Gronlands Indlandsis. 289 
land» sammen med en Del Bemærkninger om Indlandsisen, 
dels af Dalager og dels af Cranz. I disse Bemærkninger 
godkjendtes paa en Gang det gammel-gronlandske Sagn om 
Sundet tvers over Mellemgrønland og den europæiske og ny- 
grønlandske Forestilling om Sundene tvers over Sydgrønland, 
og saaledes hævdedes for første Gang den Lære, at Grønland 
bestaar af en Gruppe store Øer, sammenkittede med Is. Denne 
Is opfattedesi det Hele og Store som Landis, men dens Udbre- 
delse i Lavningerne paa visse Steder forklaredes som en Følge 
af, at Drivis var stuvet sammen i Mundingerne af gamle Fjorde 
eller Sunde, og en hel Del af Kalvisen fra Vestgrønlands 
Isfjorde tænktes at komme drivende under Ishvælvingerne 
over Sundene tvers over Landet, og saaledes at have sit 
Udspring paa Grønlands Østkyst eller endog helt over paa 
Asiens Nordkyst. Det vil saaledes sees, at i Cranz Histo- 
rie von Grönland er Opfattelsen af Indlandsisen — til- 
dels ved Dalagers Skyld — kommen paa de vilde Veie. 
Som en Modsætning til Cranz" upaalidelige Efterret- 
ninger har man fra Fabricius en grundig Afhandling om 
Drivisen i Davisstrædet, uden Sammenligning den bedste 
Afhandling fra forrige Aarhundrede om Grønlands glaciale 
Dannelser. Heri beskrives Indlandsisen og dens Forhold 
paa en saa solid og samtidig klar Maade, at Afhandlingen 
den Dag idag kan læses med Udbytte og Fornøielse, om 
den end viser, at Forfatteren var hildet i sin Samtids mest 
almindelige Vildfarelser med Hensyn til Indlandsisen. Af: 
handlingen viser endvidere, at Fabricius ikke alene har 
undersøgt Isens Rand, men at han ogsaa maa have været 
oppe paa Isen. 
I Begyndelsen af dette Aarhundrede foretog Tyskeren 
Giesecke forskjellige Smaavandringer ind paa Indlands- 
isen, de sidste Isvandringer fra den ældre Tid, om hvilke 
der foreligger nogen Underretning. 
19 — Archiv for Mathematik og Naturv. 13 B. 
Trykt den 30te November 1889. 
