Om Islands Jøkler. 203 



jokull, den vestligste Vibhor^sj okull, men den tredie fører 

 ikke særskilt Navn. Det er Elvene fra disse tre Jøkler, 

 som har udfyldt Hornafjøror i den Grad, at man kan ride 

 over den. 



Længer vest ligger HolmsdjokuU og åen stove Heinahergs- 

 jøkuU, hvilke er mægtige Bræer, der gaar skjoldformede ud 

 imod Sanden, og efter Øiesyn er Mægtigheden vistnok over 

 500 Fod. Foran ligger Sandstrækninger som ved de senere 

 omtalte, meget store Bræer. 



Vestenfor disse Bræer igjen ligger Kalfafellsjøklar, og for 

 en af disse fik jeg opgivet Navnet Hdlsjøkull] den sees øst 

 for Kalfafell, sendende en liden Arm ned mod Dalen ; men 

 vest for Kalfafell ligger der en Bræ, hvis Navn angaves at 

 være BrogarjøTiuU, og som vistnok har udfyldt en gammel 

 Fjord. Disse Jøkler er ikke nærmere undersøgte, men man 

 ser dem paa Reisen langs Islands Sydkyst. Underlaget for 

 den østlige Del af Vatnajøkull og dens ovenfor nævnte Ud- 

 løbere er Basaltbænke, og Landet har her Dalfører af for- 

 holdsvis liden Bredde, hvori Jøklerne ligger; dog gaar som 

 omtalt Heinabergsjøkull bred og hvælvet ned imod Sanden, 

 hvorved den faar Lighed med de senere nævnte, meget store 

 Bræer som Breiàamerkrjekall og SkeibardrjøkuU, der 0">træ- 

 der længer vest, hvor Palagonittuf danner Underlaget for 

 Isen. 



Breihamerkrjøkull gaar ud imod den øde Breiôamerkr- 

 sandr med en Bredde paa omtrent 24 Kilometer, og ligger 

 her som en stor Iskage over Sanden i ringe Afstand fra og i 

 ringe Høide over Havet. Randen af Isbræen fandtes ved 

 Jøkulsd d Breihamerksandi at ligge 67 Fod over Havet, en 

 anden lagttagelse længer Øst gav 35 Fod over Havet, hvor- 

 ved maa erindres, at Maalinger af saa smaa Høider, naar 

 Observationerne skal udregnes ved Hjælp afisobariske Linier, 

 ikke bliver meget nøiagtige. Mere end 20 Meter over Havet 

 ligger imidlertid neppe den nederste Del af Breiôamerkr- 



