214 Amund Helland. 



gik op paa Hestene, og samtidigt bedømte jeg Bredden og 

 Hastigheden, saa at der blev Anledning til at faa et Begreb 

 om Vandmængden. Det er klart, at den Vandmængde, som 

 man ønsker at maale, i og for sig er variabel, og det i me- 

 get høi Grad, fremdeles at den her benyttede Fremgangs- 

 maade kun giver et meget tilnærmet Resultat samt endelig, 

 at der egentlig behøvedes en igjennem et helt Aar fortsat 

 lagttagelsesrække for hver Elv til, foråt angive Kvantiteten 

 af de Vandmasser, som flyder ud af Vatnajøkull. Det eneste, 

 vi her kan opnaa, er et yderst tilnærmet Overslag over Vand- 

 mængden. 



Slamgehalten er maalt paa den Maade, at der i ringe 

 Dyb under Overfladen af den strømmende Elv er fyldt en 

 Flaske Vand, som senere er filtret, saaat Slammængden i 1 

 Kubikmeter kan beregnes. 



De løse Masser, som i Form af Sand, smaa Stene og 

 større Stene føres ud af Bræelvene, unddrager sig Beregning, 

 ligesom de Mængder Stene, som Bræerne selv aarligaars op- 

 hober foran sig, ikke godt kan beregnes. Men at disse 

 Masser er særdeles betydelige, viser de milevide, golde 

 Strækninger, som ligger foran de islandske Bræer; paa mange 

 Steder er der blevet tørt Land der, hvor der før var Hav. 



Fremdeles er det umuligt at danne sig et Begreb om 

 den Mængde Vand og den Mængde Slam og løse Masser, 

 som føres ud under Jøkulhlaupene, da hele Egnes Udseende 

 i kort Tid kun forandres ved de Vandmasser, den Is og de 

 løse Stene, som føres frem fra Bræen. 



De fleste af de Elve, som kommer fra Vatnajøkull, gaar 

 imod Nord eller imod Syd. De Elve, som gaar imod Nord, 

 er, som før berørt, lange, men faa, idet talrige Smaaelve har 

 forenet sig til faa og større. De Elve, som gaar imod Syd, 

 er dcrimod talrigere og kortere, thi Afstanden fra Bræen til 

 Havet er kort, og de strømmer mest over flade Sandstræk- 



