Om Islands Jøkler. 217 



af Tungnad. før denne falder ud i Pjorsd. Tungnadens Kilder 

 er ukjendte, efter et Sagn har Tungnad og Skaptd og Hver- 

 fisfljôt alle tre samme Udspring i SkaptdrjekuU, idet den op- 

 rindelige Elv ved en stor Klippe deler sig i de tre Elve. 

 Vandmængden i Tttngnad og Kaldakvisl er anslaaet tilsam- 

 men til 200 m^ pr Sekund. 



Skaptd j bekjendt fra det vulkanske Udbrud i 1783, 

 da Elven udtørredes, og da Lavaen fyldte Elvens Rende, 

 kommer fra Skaptårjøkull og gjennemstrømmer en Indsø, 

 der ikke er afsat paa Kartet, men som ligger i nord- 

 lig Retning for de nordostligste Kratere af 1783. Elven 

 strømmer først imod SV, derpaa mod Syd, hvorpaa den 

 største Del af Elven løber i østlig Retning ud i Skaptdros, 

 men en Del af dens Vande løber til Kubafljåt. Dens Vand- 

 mængde kan anslaaes til 40 m^ pr. Sekund. 



Hverßsßjot, der i 1783 under Udbrudet udtørredes ligesom 

 Skaptd, strømmer i sydlig Retning langs og tildels under Lava- 

 masserne. Dens Vandmængde kan anslaaes til 30 m^ 



Djupa, som optager Brunnd og et Par andre mindre 

 Elve fra SiÖujekuU, fører omkring 20 m^ Vand pr. Sekund. 

 Langs Djupa er en gammel Lavastrøm, for hvilken Udbruds- 

 stedet ikke kjendes, luen Hraunet skal kunne følges helt op 

 til Jøkullen, saa at det vistnok er kommet fra denne. 



Nupsvøtn og Skeibard er de to vigtigste Elve fra Skeî- 

 bardrjekuU] de er berygtede for sine Flomme, men især for 

 de heftige Jøkulhlaup, som indtræfFer i dem. De er ofte 

 vanskelig at passere, undertiden er det umuligt at komme 

 over dem. Nupsvøtn, som ogsaa kaldes Lômagnupsd, kom- 

 mer ifra et Vand op under Vatnajøkull øverst i NupstaÔar- 

 skogr, hvilket benævnes Grimsvetn efter Gunnlaugssons 

 Kart, men egentlig \iQåÅQV å^i Orœnafjallslôn; derimod er det 

 ikke bekjendt, hvor Grimsvetn, ved hvilket der angives 

 at have været vulkanske Udbrud, ligger. Nupsvøtn gjennem- 

 nemstrømmer den saakaldte Nupstaharskogr, der er et Dal- 



