370 ^^I'l Pettersen. 



af diorit. Denne stryger i omkring n. — s. retning, medens 

 gneisens strøgretning er 150°. Gangmassen skjær saaledes 

 gneisens lagstilling efter strøgretningen under en spids vin- 

 kel. Ovennævnte mikroskopisk undersøgte prøve no. 2 er 

 hentet herfra. 



Ved punktet d — fig. 2 — optræder en bergknaus byg- 

 get af paa hinanden følgende lagrækker af i petrografisk 

 henseende stærkt vekslende bergarter. Forholdene her ere 

 nærmere fremstillede i fig. 3. 



a) mørk glimmergneis, 2' (0.6 m.) mægtig, 



b) lys bergart af mere granitisk struktur. Kvarts optræder 

 her temmelig rigeligt, 



c) mørk amfibolitisk, halvt dioritartet bergart, 8' (2.5 m.) 

 mægtig. 



Saaledes paa lignende maade langt opover under sta- 

 dig veksling af lag og bænke med lysere og mørkere sten, — 

 altsaa et rent gneisfelt. 



Ved {e), fig. 2. Her optræder 50 à 60' (16 à 19 m.) 

 mægtig gang af en middelskornet dioritisk sten. Denne 

 mægtige gangmasse stryger i omkring syd— nordlig retning 

 mellem lagrækker af gneis, der vise en strøgretning af 150°. 

 Ved sin egentlige afslutning udsender denne mægtige gang- 

 masse en 8' (2.5 m.) mægtig forgrening, der skyder sig 

 frem i samme retning som hovedgangen (se fig. 4). 



Herfra videre opoVer optræder i stort tal større og 

 mindre dioritiske partier, ofte i lange sammenhængende drag 

 under en vekslende mægtighed, der ofte kan naa op til om- 

 kring hundrede meter. I regelen stryger disse drag i syd— 

 nordlig retning og skjær saaledes de oftest under en strøg- 

 retning 150° strygende gneis-skikter under en spids vinkel. 

 Paa sine steder kan dog ogsaa gneisens strøgretning findes 

 ombøiet til -omkring syd— nordlig, og de dioritiske gang- 

 partier vil i faa tilfælde gaa over til lejeformige dannelser. 



Ved (/) — fig. 2 — et temmelig uregelmæssig formet 



