Bidrag til de norske kyststrøgs geologi. 375 



nordligste Soltind sees svære gjenuembrud af den mørko 

 diorit, ligesom ogsaa lignende gjennembrud stikker frem paa 

 forskjellige steder op over de egentlige tinder. 



Vi skulle nu fra denne østlige side af øen vende os til 

 sammes vestlige side. Som før nævnt optræder her paa 

 begge sider af Skarsfjord Kvalsundets gneisartede lagrækker, 

 og disse fortsætte herfra videre nordover til indbøjningen 

 mod Skogsfjord. Strøgretningeu overalt 140 à 150° med 

 stejlt nordostligt fald. 



Paa nordre side af Skogsfjord ved ytre Skogsfjordgaard 

 graa gneislag, strøg 140°, fald stejlt no. 



Ved Gammelgaard gneis i de lavere partier. Opover 

 aaserne afløses gneisen af grønne skiferdannelser. 



Mikhelvik. Profil herfra opover til bunden af Dyrfjord. 

 Fig. 7. 



a) Hornblendegneis. Strøgretning varierende fra omkring 

 n-s. til 40°. 



b) rødlig gneis med mellemliggende lag af en mild, mørk, 

 glindsende glimraerskifer med sammenhængende glim- 

 mer. 



c) renere granit. 



d) rødlig gneis eller gneis-granit. 



Det hele danner saaledes et gneisfelt med overgang 

 til gneis-granit og til mer eller mindre ren granit. Renere 

 granit findes ogsaa ind blandet i feltet. Ogsaa indenfor 

 Mikkelvik findes den graa gneis gjennemsat af eller i veks- 

 ling med rød granitisk sten. 



Om bunden af Dyrfjord dannes fjeldgrunden af granit, 

 og denne bygger ligeledes højfjeldet mellem Dyrfjord og 

 Fagerfjord. Bergarten er af en graalig farve og nærmest at 

 opfatte som en graa gneis-granit. 



Over nes udenfor Mikkelvik stikker rødlig gneis-granit 

 opover de graa og rødlige gneislag, der bygger fjeldgrunden 



