378 Karl Pettersen. 



b) gulhvid kvartsitisk skifer, — tildels gjennemsat af diori- 

 tiske partier. 



c) ned mod Daavfjord de før omhandlede lagrækker af 

 mildere lerglimmerskifer i veksling med milde grønlige 

 kloritiske skifere. 



Dette over disse strøg saa vidt udbredte yngre skifer- 

 felt maa efter al sandsynlighed være at indordne under det 

 saakaldte Dividalsfelt, og at opstille som ækvivalerende 

 sammes yngste afdeling. 



Halvøen mellem Grundfjord og Langsund er for en væ- 

 sentlig del bygget af lagrækker, der ere at indordne under 

 nysnævnte afdeling under Dividalsfeltet. Dette felt fortsætter 

 sydover til op under foden af Soltinderne. 



Lidt søndenfor gaarden Elvenes ved Langsund stikker 

 frem inden lavlandspartierne en knaus bygget af konglomerat. 

 Dette dannes af oftest afrundede brudstykker af grønsten, 

 granit eller gneis-granit, kvartsit, hornblendeskifer og kalk- 

 sten indfattet i grøligt kloritisk oindemiddel. 



Svage strimler af glimmerskifer med kalkstens indlej- 

 ninger stikker frem paa flere steder langs Langsund. Det 

 indbyrdes lejningsforhold mellem den her optrædende glim- 

 merskifer og de til Dividalsfeltet henhørende lagrækker har 

 der ikke været anledning til nærmere at aflæse. 



Ringvatsø er i henhold til de her fremlagte aflæsninger 

 bygget af følgende lagdelte grupper — i rækkefølgen neden- 

 fra opad: 



a) Gneis. 



b) Dividalsgruppens yngre afdeling. 



c) Tromsø glimmerskifergruppe. 



Af massiver bryder her frem 

 granit samt forskjellige større og mindre dioritiske partier. 

 De forholde, hvorunder disse forskjellige bygningsled 



