338 Karl Pettersen. 



til vertikalt. Derover hornblendegneis ligeledes i smuk re- 

 gelmæssig lagdeling og i conform lagstilling med den under- 

 liggende glimmergneis. I hornblendegneisen hyppige ud- 

 sondringer af ren kvarts. Klumpeformige partier af en 

 granitartet sten stikker hyppigere, frem fra hornblende- 

 gneisen. 



Ribbenesø er saaledes helt bygget af Kvalsundets gneis- 

 afdeling. Over den nordlige del af øen er bergarten i rege- 

 len haardere og nærmer sig mere gneisgraniten, over den 

 sydlige del af øen dannes den oftere af mildere glimmerrige 

 og kloritiske skifere. Naar undtages et smalt bælte langs 

 øens nordlige hjørne, hvor lagstillingen er temmelig variabel, 

 raader ellers en konstant strøgretuing af 140° à 160°. Fal- 

 det er stejlt nordostligt over øens sydlige halvdel, derimod 

 sydvestligt over den nordlige halvdel. . 



Af ejderne er Andamsejdet indskaaret efter gneislagenes 

 strøgretuing, hvorimod Løgsfjordejdet og Løgsfjord ligger 

 efter en retning, der skjær de her optrædende lagrækkers 

 størgretning under en spids vinkel. 



3. Saiidvikø og Risø. 



Vestenfor Ribbenesø, adskilt fra samme ved et bredere 

 sund, rejser sig Sandvikø op til en højde af omkring 1300' 

 (400 m.). Øen bygges af et enkelt sammenhængende fjeld- 

 parti, der efter den nordlige del stiger op fra havfladen i 

 stejle til vertikale yægge. En større bølgeformig højflade 

 afslutter opad øens nordparti. Her efter øens vestlige og 

 nordvestlide side skjær sig fra havlinjen ind i fjeldmassen 

 forskjellige mærkelige spaltelignende dannelser, der efter sit 

 indre løb med en bredde fra 50 à 100' (16 à 31 m.) og 

 med stejle til vertikale langvægge stiger op til højplateauet. 

 Nede mod søen gjennemsættes de saaledes indskaarne tjeld- 



