Bidrag til de norske kyststrøgs geologi. 389 



masser yderligere af andre transversale udskjæringer, sr.a 

 fjeldmassen herigjennem bliver udskaaret i forskjellige mere 

 isoleret liggende pyramideformige toppe. Dette forhold 

 træder end mere udpræget frem over den noget nordenfor 

 liggende ø Sydfuglø, der nordefter afsluttes gjennem en 

 række af sagformige tinder. 



Efter Sandvikøens sydlige del falder derimod fjeldmas- 

 sen ned mere langsint. 



Sandvikø er helt bygget af gneisartede lagrækker — 

 sorte, mørke og graa skifere, der vise regelmæssig strøgret- 

 ning af omkring n.— s. med stejlt østligt fald. Ogsaa her 

 veksler den renere gneisartede skifer med eller gaar over til 

 lag af en mere granitisk struktur. Det indbyrdes forhold 

 kan i saa henseende imidlertid træde frem under temmelig 

 afvigende former. 



Nede ved søen noget søndenfor gaarden Mjølviken saaes 

 saaledes etsteds de mørke gneisartede lagrækker diagonalt 

 gjennemsat af en 2 fods mægtig gangmasse af rødlig gra- 

 nit, — en grovkornig sten sammensat af rødlig feltspath, 

 kvarts og mørk glimmer. Paa andre steder saaes derimod 

 gangartede partier af renere granitisk sten at afbøies efter 

 gneislagenes strøgretning og her efterhaanden at gaa over i 

 gneisen. 



Straks nordenfor Mjølviken optræder over underlandet 

 udbredte og tildels ogsaa mægtige lag af havsand, rig paa 

 skjælrester, tilhørende endnu levende mollusarter. ' En lig- 

 nend sand bygger ogsaa bakkeheldene her .opover til om- 

 kring 200' (63 m.) højde, og i en højde af 180' (56 m.) over 

 havet fandtes her enkelte brudstykker af skjæl. At slutte 

 fra de under befaringen gjorte aflæsninger syntes det rime- 

 ligst at forudsætte, at de nævnte skjælrester fandtes paa sit 

 mere oprindelige hjemsted. I saa tilfælde vil dette være 

 den største højde, hvortil skjælførende sandlag (récente sand- 

 lag) er paavist inden det nordlige Norge. Öden altsaa i saa 



