390 ^^^^ Pettersen. 



henseende at' kunne drage bestemte slutninger, har jeg 

 troet ikke at burde undlade her bestemtere at henlede op 

 mærksomheden paa dette forhold, for at det i tilælde senere 

 kan blive nøiagtigere undersøgt. 



Noget søndenfor Sandvikø ligger de to smaa øer Sand- 

 vær og Risø, der omgives af talrige, op imod 100 smaaøer 

 og holmer. 



Den egentlige Risø naar en højde af omkring 280' 

 (88 m.). Den bygges af haarde, gneisartede lag med over- 

 gange til gneis-granit og granit. Lagenes strøgretning tem- 

 melig regelmæssig omkring 160° med stejlt østligt fald og 

 falder saaledes sammen med den, der raader over Ringvatsø 

 i strøget langs Kvalsund. Dog er der ogsaa paa sine ste- 

 der, navnlig efter øens sydlige parti, at paavise forskjellige 

 stærkere afbøjninger fra dette mere regelmæssige forhold. 



Risøens gneis, der efter lagstillingen at dømme kunde 

 danne det underliggende for Kvalsundets gneisafdeligt, synes 

 ogsaa i petrografisk henseende at afvige noget fra denne. 

 Den er saaledes i det hele mere kvartsrig og kan oftere 

 ogsaa optræde som en kvartsitisk temmelig tykbænket sten. 

 Denne afsondring sees oftere spættet med smaa korn af en 

 hvidlig feltspath (antagelig oligoklas), paa andre steder er 

 den indblandet med en rødlig orthoklas, der igjen kan inde- 

 slutte korn af den lysere plagioklas. Med tiltagende ind- 

 blanding af feltspath gaar kvartsiten over til en gneisartet 

 sten. Man har her saaledes et lignende overgangsforhold 

 som det, som paa et andet sted er omhandlet, som raadende 

 over enkelte strøg inden Vesteraalen*). 



Af de talrige smaaøer og holmer, der omgiver Risø mod 

 mod s.v. og n. er Ljøsø en af de største. Den hæver sig 

 op til en høide af 120' (38 m.). Berarten dannes af haard 

 gneisartet sten med hyppig overgang til granitiske afæn- 



*) Cfr. „Lofoten og Vesteraalen". 



