400 Karl Pettersen. 



Afdelingen a er ganske at sammenstille med den 

 yngre skiferafdeling langs øens sydostlige hjørne og efter al 

 rimelighed at indordne under den saakaldte Dividals-gruppe, 

 Afdelingen c er antagelig yngre og er maaske snarest at 

 indordne under Tromsø gli mmerskifer-gruppe. 



Burø bygget af haard graa gneis. 



Fjeldpartiet nordenfor Vanrierejdet — Thorsvaagdraget — 

 har der ikke været anledning til nærmere at undersøge. At 

 slutte fra forholdene, som de træde frem efter fjeldsiderne 

 mod ejdet ligesom ogsaa fra haandstykker fra forskjellige 

 punkter efter kystlinjerne, er dette fjeldparti heltigjennem 

 hygget af graa gneis eller gneis-granit. De orografiske byg- 

 ningsforholde synes ogsaa allerede paa forhaand at skulle 

 pege derhen. 



I Gæa II pag. 304 findes enkelte notitser herfra. Ved 

 Vandnæringer — øens nordligste punkt — træder bergarten 

 frem med ufuldkommen skiferstruktur. Den indeslutter lag 

 af amfibolit (diorit?). 



Fig. 13. Profil fra stranden opover højfjeldet i nord 

 (fra Vannerejdets nordvestlige punkt): 



a. ved Korsnes grønne skifere i næsten papirtynde lag i 

 veksling med lag af tyndlaget gulhvid kvarsitisk skifer. 

 Strøgretning o.~v., fald 30° n. 



b. den epidotrige diorit, — ogsaa her med rige udsondrin- 

 ger af kalkspath, kvarts og klorit. 



I kontakten med skiferen gaar dioriten her — som 

 allerede før nævnt — over til en laget skifer (grønskifer). 



Imellem afdelingen (&) og højfjeldet udbreder sig en 

 dækket myrstrækning. 



c. ulaget sten, — graa gneis (gneis-granit). 



d. opover de nøgne bergvægge sees at stikke frem partier 

 af en mørk bergart (antagelig diorit). 



Fig. 14. Profil fra Vannerejdet (punkt x) langs stranden 

 sydover til Kammen: 



