Bidrag til de norske kyststrøgs geologi. 405 



Stenen tildeles herved et jevnt sortspættet udseende. 

 Skiferen synes at være noget bøjelig og nærmer sig saa- 

 ledes en Itakolumit; 



b. lag af kalksten rigt inflettet med grønlig tremolith; 



c. hvid tyndlaget kalksten, strøg 30 à 40", fald 20° n.v. 



Østenfor Drauviken afbøjes kalkstenens lagstilling 

 mere i øst — vestlig strøgretning med nordligt fald. 



Ved Sandviken mørk kalksten gjennemsat af aarer og 

 striber af hvid kalksten. Lagenes faldvinkel afbøies her til 

 østlig. 



I den mørke kalksten sees hyppig partier af melkehvid 

 kalkspath med klumper af klorit og pyrit, ligesom ogsaa 

 af tildels krystallinisk udviklet kvarts. I en højde over 

 havfladen af omkring 5 m. saaes et halvt cylindrisk hul i 

 kalkstenen. Denne grydeformige dannelse havde et gjennem- 

 snit af 1.2 m. og en dybde af 1.6 m. 



Øens østspidse er bygget af krystallinisk kalksten i 

 vekslende sorte og hvide partier, rigelig indvokset med 

 bundter af stjerneformig tremolith. I den sorte kalksten er 

 tremolithen sort, i den hvide derimod hvid. 



Lagenes faldvinkel er her igjen slaaet om til vestlig. 



Karlsøens kalksten optræder snart som en tyndlaget 

 skifrig sten, snart mere tykbænket. Hvor det sidste er til- 

 fældet, vil den oftere sees at skyde op i søjleformige partier. 

 Saadanne gjenstaaende søjleformige partier dannes alene af 

 den hvide kalksten, der saaledes i det hele synes at besidde 

 en mindre modstandsevne mod indvirkningen af eroderende 

 og forvitrende kræfter end den sorte kulstofholdige kalksten. 



Karlsø er saaledes i de laveste niveauer efter øens midte 

 bygget af en grønlig mild glimmerskifer. Over samme lig- 

 ger lagrækker af krystallinisk kalksten, der saaledes paa 

 det nærmeste bygger øens faste fjeldgrund. Efter den vest- 

 lige side af øen kan kalkstenen tidlels findes i veksling med 



