406 Eai'l Pettersen. 



kulstofholdige skifere. Selve kalkstenen dannes af hvid og 

 mørk sten i vekslende partier. Den mørke grundfarve er at 

 henføre til en indblanding af kulstof. Kalkstenen er stærkt 

 magnesiaholdig. 



Karlsøens kalksten er navnlig efter de mod dagfladen 

 liggende partier oftest rigt indvokset med tremolith i busk- 

 formige aggregater. I den møi'ke kalksten er tremolithen 

 altid mørk, rimeligvis af indblandet kulstof, i den hvide 

 kalksten derimod altid af en lys farve. 



Karlsøens kalkstensfelt er maaske nærmest at indordne 

 under Tromsø glimmerskifer-gruppe. Oen stærke indblanding 

 af kulstof i kalkstenen, ligesom ogsaa de stærkt kulstofholdige 

 skifere, hvormed kalkstenen paa enkelte steder findes i 

 veksel, kunde dog muligens ogsaa pege hen paa, at man 

 her har for sig noget yngre dannelse tilhørende den saa- 

 kaldte »yngste højfjeldsgruppe«. Forudsætninger til herom 

 at drage bestemtere slutninger, foreligge imidlertid ikke for 

 tiden. 



9. Rene 



har et fladeindhold af 1.1 n. O mil = 140 D km. Den gjen- 

 nemskjæres ikke af ejdefar, men derimod af tvende dybere 

 indskaarne fjeldskar, Nordskar og Sørskår. 



Nordskar gjennemskjær fjeldmassen transversalt og fører 

 fra Langsund lidt nordenfor gaarden Renskår i omtrent lige 

 østlig retning over til gaarden Nordejde ved øens østlige side. 

 Ejdets eller skarets kulminationspunkt ligger i en højde af 

 omkring 4 à 500' (125 à 157 m.) o. h. 



Sørskår skjær sig ind fra gaarden Renskår ved Lang- 

 sund over til gaarden Sørejdet ved øens østlige side. Ogsaa 

 dette skars Kulminationspunkt ligger i en højde af omkring 

 , 4 à 500'. 



Grøtnesdalen skjær sig fra Sørskaaret i sydlig retning 



