Bidrag til de norske kyststrøgs geologi. 409 



være at henføre til Dividalsgruppen, tilhøre derimod de lag- 

 rækker, der bygge fjeldgriinden efter profilet fig. 18, Tromsø 

 glimmerskifergruppe. Grændsen mellem disse to afdelioger, 

 der maa være at søge straks søndenfor Sørejdet, har der 

 ikke været anledning til at paavise, og mere direkte aflæs- 

 ninger men hensyn til disse to afdelingers indbyrdes lejnings- 

 forhold foreligger saaledes ikke. 



Profil opover fjeldafhænget, lidt nordenfor Renskår: 



a. Glimmerskifer med øttligt fald. 



b. Smuk grovkornig kalksten. 



c. Kvartsitiske lag. Kvartsiten er oftest temmelig tynd- 

 bænket, optager paa sine steder feltspath og kan saa- 

 ledes gaa over til en gneis, der tildels kan antage en 

 halvt granitisk struktur. 



d. Glimmerskifer med granater. 



Ved Nordejde ved øens østlige side i de laveste ni- 

 veauer langs strandpartierne : 



en finkornig hvid tildels ogsaa blaalig flammet kalk- 

 sten. Fald vestligt. 



Renø er i henhold hertil bygget af tvende større hoved- 

 led nemlig nedenfra opad, 



1. lagrækker, der ere at indordne under en af Dividals- 

 gruppens yngre afdelinger. Disse bygge øens sydlige 

 hovedparti og dannes af milde lerglimmerskiferagtige 

 lagrækker i veksling med kloritiske og kvartsitiske 

 skifere. Lagstillingen er overalt temmelig ens, — va- 

 rierende mellem 60 à 70° og o.— v., med svage bølge- 

 formige foldninger, idet faldet, der sjelden overstiger 

 30°, dels kan være nordligt, dels sydligt. 



2. lagrækker tilhørende Tromsø glimmerskifergruppe, dan- 

 nede af glimmerskifer i veksling med kvartsit og kry- 

 stallinisk körnig kalksten. Den inden afdelingen raa- 

 dende strøgretning er temmelig regelmæssig nord — syd- 



